УХВАЛА

28 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/5761/18
адміністративне провадження № К/9901/31759/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30  червня 2021 року 
у справі № 826/5761/18 
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ТриМоб» 
до Офісу великих платників податків Державної податкової служби 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30  червня 2021 року у справі №826/5761/18, прийнятих в порядку нового судового розгляду. Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 січня 2018 року № 0000324209, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1057393,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 264348,25 грн, № 0000334209, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 17227337,00 грн, № 0000344209, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3737118,00  грн.
30 липня 2021 року ухвалою Верховного Суду повернуто первісну касаційну скаргу з огляду на те, що фактично доводи касаційної скарги відповідача зводилися до того, що, на його переконання, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.
Під час перевірки касаційної скарги поданої до суду 26 серпня 2021 року на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема за пунктом третім у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На відміну від первісної касаційної скарги, скаржник додатково посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме на відсутність висновку Суду щодо питання застосування пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.  
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30  червня 2021 року у справі № 826/5761/18  -  повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Р.Ф.Ханова