ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1445/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №2-2972/10 Категорія: на ухвалу 	Троян Т. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03 серпня 2021 року  м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Карпенко О.В.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:
особа, яка звернулася з поданням - приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна;
боржник - ОСОБА_1 ;
стягувач у виконавчому провадженні - Акціонерне товариство «Укргазбанк»;
особа, яка подала апеляційну скаргу-представник боржника - адвокат Чорноіваненко Денис Олександрович; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чорноіваненка Дениса Олександровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , 

в с т а н о в и л а :

У березні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчими листами № 2-2972-2010, виданих 21 лютого 2011 року.
У поданні виконавець вказує, що на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №61013119 від 20 січня 2020 року, до складу якого входять: виконавче провадження 60989615 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2972-2010 виданого 21 лютого 2011 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 35915,54 дол. США та 20320,54 грн. та 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 35915,54 дол. США та 22140,54 грн. солідарно; виконавче провадження 61012386 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2972-2010 виданого 21 лютого 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штрафу у розмірі 2310,00 грн.
За вказаними виконавчими документами боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".
Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити у боржника відсутні кошти, доходи та майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача, крім квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку поширюється дія мораторію, передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 державний кордон України не перетинала та за повідомленнями Державної міграційної служби України має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 12 лютого 2014 року органом видачі 8090 та документована закордонною дипломатичною установою паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданим 17 червня 2015 року органом видачі 2GBR
Приватний виконавець вказує, що до виконавця Задорожна О.І. не з`являлася, про причини невиконання рішення суду нічого не відомо, тому вважає що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року подання приватного виконавця задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до повного виконання зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого листа №2-2972/2010 виданого 21 лютого 2011 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 35915,54 дол. США та 22140,54 грн. судових витрат.
Ухвала суду обґрунтована тим, що у зв`язку з тим, що боржник добровільно відмовляється сплачувати заборгованість, суд вважає, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню, оскільки одним із заходів належного виконання рішення суду про стягнення боргу, є тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язання за рішенням.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Чорноіваненко Денис Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року та відмовити приватному виконавцю Чупис Т.П. у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.
У апеляційній скарзі вказує, що посилання суду на інформацію, надану приватним виконавцем про те, що боржниця не отримує доходів та не має іншого майна, крім того, що є предметом іпотеки (квартири), на яку неможливо звернути стягнення через дію мораторію, встановленого законом, є помилковими, оскільки вказана інформація не відповідає дійсності.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності.
Вважає, що додані до подання приватного виконавця документи не можуть бути доказами у справі, оскільки не відповідають вимогам допустимості, достовірності та достатності.
Зазначає, що державним виконавцем не надано доказів отримання надісланих ним боржниці документів у виконавчому провадженні, які вона не отримувала у зв`язку із проживанням у Великобританії, де із 2013 року проходить лікування.
Вказує, що необізнаність боржниці про наявність виконавчого провадження є свідченням несвідомого невиконання нею обов`язків, покладених на неї приватним виконавцем, а також є свідченням необізнаності про прийняте судове рішення.
Крім того звертає увагу, що ОСОБА_1 є поручителем за кредитним договором, а не позичальником.
Також вважає, що приватним виконавцем не вчинено всіх заходів виконавчого провадження, достатніх для встановлення платоспроможності боржника та його місця перебування, а доданий до подання акт від 10 лютого 2020 року , у якому вказано про відсутність іншого майна, на яке можна звернути стягнення слід оцінити критично, у зв`язку з тим, що лише боржниця могла вказати приватному виконавцю на наявність чи відсутність у неї іншого майна, на яке можна звернути стягнення. При цьому ОСОБА_1 не була присутня при складанні вказаного акту державним виконавцем.
Представник Акціонерного банку «Укргазбанк» подав відзив на апеляційну скаргу та просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
У відзиві вказує, що боржники у справі, підписуючи кредитний договір, договір іпотеки та договори поруки, знали про суму отриманих кредитних коштів, але свої зобов`язання за договорами не виконували, з кредитором у добровільному порядку врегулювання заборгованості не вирішували і з 2010 року жодного разу не з`являлися на виклики в судові засідання та на повідомлення державного виконавця не реагували, будь-яких дій, спрямований на виконання рішення суду не здійснювали.
Вважає, що посилання представника скаржника на те, що ОСОБА_1 через хворобу перебуває на лікуванні у Великобританії, а тому не могла знати про наявність відносно неї судового рішення про стягнення боргу та виконавчих проваджень, не спростовує її обов`язку про дотримання зобов`язань.
Зазначає, що на даний час заборгованість боржників перед АБ «Укргазбанк» за тілом кредиту становить 31403,01 доларів США та 6619,91 доларів США за відсотками.
Заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимога апеляційної скарги.
Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд виходив з того, що боржник ОСОБА_1 відмовляється сплачувати заборгованість за рішенням суду.
Такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи та є безпідставним.
Так, згідно із матеріалами справи на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. знаходиться зведене виконавче провадження №61013119 від 20 січня 2020 року, до складу якого входять: виконавче провадження 60989615 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2972-2010 виданого 21 лютого 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 35915,54 дол. США та 20320,54 грн. та 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 35915,54 дол. США та 22140,54 грн. солідарно; виконавче провадження 61012386 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2972-2010 виданого 21 лютого 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штрафу у розмірі 2310,00 грн.
Звертаючись до суду із поданням про обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець вказувала, рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного боржниці майна.
Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Як передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.
Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця.
Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
В свою чергу, відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за № 6, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правам з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме приватний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Водночас матеріали справи доказів ухилення боржниці ОСОБА_1 від виконання рішення суду не містять.
Так, до подання приватного виконавця додано матеріали виконавчого провадження, які не містять доказів отримання боржницею ОСОБА_1 процесуальних документів приватного виконавця, які згідно із супровідними листами їй направлялись, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження.
Крім того згідно із матеріалами справи приватним виконавцем вчинялись дії для встановлення наявності у боржниці ОСОБА_1 майна та грошових коштів, на які можливо звернути стягнення. Відповідно до листів-відповідей та даних реєстрів інформація щодо наявності у боржниці майна відсутня.
Проте у запитах приватного виконавця до відповідних установ та реєстрів приватним виконавцем було вказано невірний реєстраційний номер облікової картки платника податків, а саме: НОМЕР_1 замість правильного, як вбачається із пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , НОМЕР_4 . У зв`язку з цим отримана приватним виконавцем інформація щодо належності боржниці ОСОБА_1 майна чи грошових коштів, не є достовірною.
Згідно із доданими до апеляційної скарги документами ОСОБА_1 26 грудня 2014 року встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково та вона отримує пенсію по інвалідності, з якої може проводитись стягнення на виконання рішення суду. 
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.
В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення боржниці ОСОБА_1 , від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду.
В порушення зазначених вимог, судом першої інстанції не перевірявся факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. При цьому суд вважав встановленим факт відмови ОСОБА_1 добровільно сплачувати заборгованість, хоча матеріалами справи такі обставини не підтверджені.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про задоволення подання приватного виконавця та тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв`язку з несплатою заборгованості, не встановивши факту ухилення боржника від виконання вказаних зобов`язань. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а апеляційна скарга до задоволення.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чорноіваненка Дениса Олександровича задовольнити.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчими листами № 2-2972-2010, виданими 21 лютого 2011 року, залишити без задоволення. 
Постанова оскарженню не підлягає. 

Судді 

Повний текст постанови складений 03 серпня 2021 року