УХВАЛА

20 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/1178/20
адміністративне провадження № К/9901/32731/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 640/1178/20 позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Сьомої кадрової комісії про визнання незаконним та скасування рішення кадрової комісії, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Офісу Генерального прокурора, Сьомої кадрової комісії, де просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Сьомої кадрової комісії № 1/2 від 03 грудня 2019 року про неуспішне проходження атестації;
визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 2042ц від 21 грудня 2019 року про його звільнення з посади заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України та органів прокуратури;
поновити його в органах прокуратури в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді;
стягнути з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 грудня 2019 року по день поновлення на службі в Офісі Генерального прокурора.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Сьомої кадрової комісії № 1/2 від 03 грудня 2019 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації». Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України № 2042ц від 21 грудня 2019 року. Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді рівнозначній тій, яку він обіймав на момент звільнення, а саме посаді заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовими розслідуваннями кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 26 грудня 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 742 560 грн 06 коп. В іншій частині позову відмовлено. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії № 7 від 03 грудня 2019 року № 1/2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації». Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора № 2042ц від 21 грудня 2019 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України з 25 грудня 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 грудня 2019 року по 08 липня 2021 року в розмірі 670 576 грн 07 коп. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями Офіс Генерального прокурора звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Частиною шостою статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Так, відповідно пункту 4 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, зокрема, у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ця скарга (провадження №К/9901/32731/21) є ідентичною касаційній скарзі, по якій ухвалою від 06 вересня 2021 року Верховним Судом вже відкрито касаційне провадження №К/9901/30312/21 (справа № 640/1178/20).
При цьому, скаржником лише доповнено перелік підстав касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 640/1178/20.
Водночас питання доповнення, зміни касаційної скарги врегульовані статтею 337 КАС України відповідно до частини першої якої особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.
З огляду на наявне відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою того самого скаржника щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, наявність права у учасника процесу щодо зміни та доповнень касаційної скарги, визначеного статтею 337 КАС України, застосовуючи аналогію процесу щодо дій суду першої інстанції у разі надходження ідентичних позовних заяв, колегія суддів дійшла висновку про застосування до цієї справи пункту 4 частини першої статті 170 КАС України.
Аналогічний підхід застосовано в ухвалі Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі №  160/8361/20. 
Керуючись статтями 170, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 640/1178/20 позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Сьомої кадрової комісії про визнання незаконним та скасування рішення кадрової комісії, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько  М.В. Білак  В.М.Соколов