УХВАЛА 
27 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 177/1631/19
провадження № 51-1377ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня   2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, 
встановив:
Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України     (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 11 січня 2021 року вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року стосовно      ОСОБА_6 залишив без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, захисник ОСОБА_5 поза межами строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від             06 жовтня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 січня           2021 рокуі призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Крім того, захисник у касаційній скарзі порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних вище судових рішень.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження захисник вказує, що ОСОБА_4 не має юридичної освіти та досвіду з оформлення касаційних скарг, а його захисником також не було подано касаційну скаргу. Водночас із метою забезпечення засудженому права на захист Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області захиснику ОСОБА_5 видано доручення для здійснення захисту           ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України    (далі – КПК)касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Згідно з ч. 7 ст. 115 КПК при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами – і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Так, ухвалу апеляційного суду проголошено 11 січня 2021 року, а тому останнім днем подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції було 12 квітня 2021 року.
Проте захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 14 вересня    2021 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5–440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені захисником доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.
Встановлений процесуальним законом строк три місяці для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Посилання захисника, як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження, на відсутність у засудженого юридичної освіти, що на переконання ОСОБА_5 перешкодило останньому звернутися самостійно з касаційною скаргою, є безпідставними, оскільки указане не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення. Крім того, необхідно зазначити, що відсутність юридичної освіти не перешкодила засудженому звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для залучення йому захисника.
Твердження захисника ОСОБА_5 про неподання іншим захисником касаційної скарги є надуманими, оскільки захисник ОСОБА_7 , яка здійснювала захист       ОСОБА_4 в судах першої та апеляційної інстанції зверталася із касаційною скаргою, яку Верховний Суд ухвалою від 22 березня 2021 року залишив без руху. Проте у зв`язку з неусуненням ОСОБА_7 недоліків касаційної скарги, вона була повернута ухвалою Суду від 23 квітня 2021 року.
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що вступ нового захисника у провадження не скасовує попередні процесуальні дії та рішення і не є підставою для вчинення нових, а тому також не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник                ОСОБА_5 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для поновлення строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку касаційного оскарження залишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                ОСОБА_3