22-ц/804/1917/21 
                                                                                223/1075/20 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року                                                                                                          місто Маріуполь

   справа № 223/1075/20
   провадження № 22-ц/804/1917/21   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           судді-доповідача                                           Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                             Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б., 
                           секретар судового засідання                       Лазаренко Д.Т.,

сторони:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач – Комунальне підприємство «Водоканал» Вугледарської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області у складі судді Дочинця С.І. від 26 квітня 2021 року, 
в с т а н о в и в:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
30 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Комунального підприємства «Водоканал» Вугледарської міської ради (далі КП «Водоканал») про відшкодування майнової та моральної компенсації у зв`язку з ненаданням послуги.
Позовна заява мотивована тим, що з у період з серпня 2018 року по грудень 2019 року відповідач не виконував свої договірні зобов`язання, а саме: не надавав послуги з централізованого водопостачання до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають позивачі. Відповідач, незважаючи на відсутність водопостачання, продовжував нараховувати плату за неспожиті послуги, яку намагався стягнути у судовому порядку. 
Такими діями відповідача їм заподіяно шкоду здоров`ю, майнову та моральну шкоду, яка полягає у тому, що позивачі змушені були самостійно забезпечувати себе водою протягом сімнадцяти місяців. 
Розмір майнової шкоди позивачі оцінюють в 75 000 грн, розмір моральної шкоди – 75 000 грн. 
Просили суд зобов`язати відповідача зробити перерахунок за ненадання послуг в повному об`ємі за сімнадцять місяців; зобов`язати відповідача відшкодувати майнову та моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн, заподіяну внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків; за рахунок відповідача поновити розподільчу систему водопостачання за адресою позивачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 26 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Водоканал» про відшкодування майнової та моральної компенсації у зв`язку з ненаданням послуги відмовлено. 
Суд виходив з того, що позивачками не доведено факту існування договірних правовідносин з відповідачем щодо його обов`язку здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових систем, які використовуються для надання централізованого водопостачання та водовідведення. Не доведено наявності вини відповідача щодо ненадання або надання неякісних послуг з централізованого водопостачання. 
Відсутність обов`язку відповідача здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та недоведеність ненадання або надання неякісних послуг з централізованого водовідведення за допомогою зовнішніх мереж відповідачем виключає відповідальність останнього за спричинену майнову та матеріальну шкоду, до того ж позивачки не надали доказів на підтвердження заподіяння їм моральної та майнової шкоди, у чому саме виявилася така шкода та на підставі чого було здійснено розрахунок розміру її відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
17 червня 2021 року позивачі ОСОБА_1 ті ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що з серпня 2018 року по грудень 2019 року позивачі у справі не отримували послуги з водопостачання, про що повідомляли КП «Водоканал», проте відповідач продовжував нараховувати оплату та не усував перешкоди в користуванні послугами.
Неправомірними діями відповідача позивачам спричинена моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях.
Знаходження в постійному стресовому стані через неправомірні дії відповідача призвело до погіршення гостроти зору у позивача ОСОБА_1 , розвитку катаракти обох очей, що потребує оперативного лікування.

Доводи інших учасників справи
16 липня 2021 року на електрону адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача КП «Водоканал», в якому зазначено, що рішення суду постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального закону, тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
КП «Водоканал» не відповідає за обслуговування внутрішньобудинкових мереж, так як має на балансі лише мережі зовнішнього централізованого водопостачання та не має договірних відносин з споживачами про надання комунальної послуги з використання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2021 року визначений склад суду: ОСОБА_3 (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Ткаченко Т.Б.
Ухвалою апеляційного суду від 18 червня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишена без руху – заявникам запропоновано надати апеляційну скаргу, складену у відповідності до вимог 356 ЦПК України.
Ухвалою апеляційного суду від 09 липня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою апеляційного суду від 12 липня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Листом від 28 серпня 2018 року №01-11/480 КП «Водоканал» надав відповідь позивачці ОСОБА_1 щодо відсутності водопостачання за її адресою та зазначив, що підприємство обслуговує зовнішні мережі, та те, що на ділянці ввідного трубопроводу за адресою позивачки у період з 14 серпня 2018 року по 22 серпня 2018 року аварій не зафіксовано. Технічне обслуговування і ремонт систем внутрішнього водопроводу та каналізації, як частини інженерного обладнання будинків здійснюється згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76, тому рекомендовано звернутися до організації, яка здійснює експлуатацію внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення (а.с. 27).
Письмовою заявою від 26 листопада 2018 року, адресованою відповідачу, позивач ОСОБА_1 повідомила КП «Водоканал» про розірвання договору та просила припинити нараховування оплати за неспожиті послуги, а також усунути проблему з водопостачання за її адресою (а.с. 30).
З акту огляду вузла обліку від 24 грудня 2019 року, складеного представником відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 відсутні водопостачання та лічильник розподільчої системи (а.с. 28).
Відповідно до роздруківки інформації щодо нарахування та сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення за адресою позивачки ОСОБА_1 останній здійснювалося нарахування за вказані послуги за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року (а.с. 29).
З долученої до позовної заяви копії проекту типового договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 02 січня 2019 року вбачається відсутність підпису позивачки ОСОБА_1 , є помітка, що від підпису договору відмовилась, персональні дані представляти відмовилась (а.с. 10-11).

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача КП «Водоканал» не з?явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Вугледарської міської ради № 7/8-15 функції з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення передано КП «Водоканал», яке є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для всіх категорій споживачів міста.
Згідно з п. 1.3 розділу 1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27 червня 2008 року № 190 виробник обслуговує вуличні, квартальні та   дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.
КП «Водоканал», як виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення обслуговує зовнішні мережі. Межею балансової належності мереж виробника та споживача є зовнішня стіна будинку.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем).
Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
Технічне обслуговування і ремонт систем внутрішнього водопроводу та каналізації, як частина інженерного обладнання будинків здійснюється згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76, якими визначено порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, внутрішньобудинковими системами визначаються мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту.
Таким чином, судом правильно встановлено, що КП «Водоканал» не відповідає за обслуговування внутрішньобудинкових мереж, оскільки має на балансі лише мережи зовнішнього централізованого водопостачання та не має договірних відносин зі споживачами про надання комунальної послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.
Висновок суду, що позивачками не доведено факту існування договірних відносин з відповідачем щодо його обов`язку здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових систем, які використовуються для надання централізованого водопостачання та водовідведення, а також наявності вини відповідача щодо ненадання або надання неякісних послуг з централізованого водопостачання, у зв`язку із чим вимога щодо поновлення за рахунок відповідача розподільчої системи водопостачання за адресою позивачів не підлягає задоволенню, відповідає встановленим у справі обставинам та вимогам закону, та спростовує доводи апеляційної скарги щодо винних дій відповідача.
Судом встановлено, що позивачі неодноразово зверталися до відповідача стосовно врегулюванню конфлікту та їм надавалися відповіді та роз`яснення.
Статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регламентований порядок встановлення порушення виконавцем зобов`язань перед споживачем, а саме: у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Отже, належним та допустимим доказом ненадання або надання послуг неналежної якості виробником (відповідачем), в розумінні вищезазначених правових норм, є саме складений акт-претензія. Проте позивачами не надано доказів на підтвердження того, що вони звертались до відповідача з вимогою перевірити якість наданих послуг, за результатами якої складалися акти - претензії. 
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у рішенні Вугледарського міського суду Донецької області від 16 липня 2020 року у справі №223/302/20 за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2020 року, де суд зазначив, що посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на відсутність водопостачання за адресою їх проживання та ненадання КП «Водоканал» послуг з 14 серпня 2018 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами. Цим рішенням суд стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2020 року.
З посиланням на вказані обставини, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за період з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2020 року, оскільки є рішення суду, що набуло чинності, про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаний період.
Отже, відсутність обов`язку відповідача здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та недоведеність ненадання або надання неякісних послуг з централізованого водовідведення за допомогою зовнішніх мереж відповідачем виключає відповідальність останнього за спричинену майнову та матеріальну шкоду, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків у сумі 150 000,00 грн.
В апеляційній скарзі позивачі збільшили розмір відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, до 223 237,50 грн, а також просили залучити до участі в справі в якості третьої особи голову ОСББ «13 Десантників,7», що не може бути предметом розгляду у суді апеляційної інстанції, оскільки  відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги щодо фальсифікації відповідачем типового договору апеляційний суд визнає необгрунтованими, оскільки позивач ОСОБА_1 взагалі відмовилася підписувати типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, про що зазначено у бланку договору.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. 

Таким чином, відповідно до зазначеної норми закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі.
Крім того, з апеляційної скарги позивачів вбачається, що причиною відсутності водопостачання в їх квартиру в період з серпня 2018 року по грудень 2019 року стало проведення ремонтних робіт власником квартири, що розташована нижче поверхом, з приводу чого вони зверталися до правоохоронних органів та за їх заявою відкрите кримінальне провадження. Ці обставини позивачі також підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції.
Враховуючи встановлені у справі обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної компенсації у зв`язку з ненаданням послуги.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві, що була предметом дослідження в судовому засіданні, та не спростовують обгрунтованих та правильних висновків суду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення суду першої інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.
Відомості про інші судові витрати сторонами не надані.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 26 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 21 липня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                                О.М. Пономарьова 

Судді                                                                                                                  С.А. Зайцева

                                                                                                                            Т.Б. Ткаченко