Єдиний унікальний номер 235/2587/21 
Номер провадження 22-ц/804/1911/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року                                                                                                            м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Корчистої О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року в частині зупинення провадження, постановлену судом у складі головуючого судді Бородавки К.П. в місті Покровську Донецької області, у справі номер 235/2587/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2021 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2016 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. В період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син ОСОБА_3 .
З 10.07.2020 року сторони проживають окремо, та з цього періоду фактично припинені їх сімейні відносини. Вважає, що відновлення сімейних відносин між ними неможливо, тому просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , укладений 15 липня 2016 року, і не надавати строк на примирення.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року надано строк на примирення – три місяці, та зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Із вказаною ухвалою в частині зупинення провадження не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Зазначає, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. Це є право, а не обов`язок суду.
Суд не врахував заперечення позивача щодо надання строку для примирення з відповідачкою.
Вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, не звернув уваги на обставини викладені в позові, рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для надання строку для примирення, зупинивши провадження у справі.
Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі. 
Частиною 2 статті 6 статті 369 ЦПК України передбачено розгляд апеляційних скарг 
на ухвалу суду, зокрема, про зупинення провадження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 2-4).
20 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про надання часу на примирення з чоловіком, строком на 3 місяці (а.с. 41).
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності у подружжя неповнолітньої дитини та необхідності надання сторонам строку на примирення.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону.  
Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.
Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною 7 статті 240 ЦПК України.
Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. 
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 21 грудня 2007 року  №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Суд першої інстанції, надавши сторонам строк для примирення з врахуванням фактичних обставин справи та в межах визначених ч. 7 ст. 240 ЦПК України, виходив саме з положень Конституції України про охорону сім`ї державою та з інтересів дитини сторін.
За правилами п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Враховуючи, що сторонам у справі був наданий строк для примирення, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано зупинив провадження у справі.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував його заперечення щодо надання строку для примирення з відповідачем, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказана ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження, а не доцільності та тривалості наданого судом строку для примирення подружжя.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновок суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Реалізуючи завдання цивільного судочинства з дотриманням принципу верховенства права, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, зупиняючи провадження у справі у зв`язку з наданням строку для примирення сторін, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати позивача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року в частині зупинення провадження – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 08 липня 2021 року.

Суддя: