Ухвала
 
15 липня 2020 року
м. Київ
Справа № 308/8436/18
Провадження № 51-3439 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 грудня             2019 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 27 травня                 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам                                               ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі закон вимагає зазначати: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1)     істотне порушення вимог кримінального процесуального закону  (ст. 412 КПК);
2)     неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3)     невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені                          у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Так, у касаційній скарзі захисник вказує на незаконність вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 грудня             2019 року та ухвали Закарпатського апеляційного суду від  27 травня                 2021 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Однак, при цьому не обґрунтовує в чому саме полягає неправильне застосування положень ст. 72 Кримінального кодексу України (далі –КК) судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді саме кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК.
Натомість, як вбачається зі змісту скарги, захисник ОСОБА_4 ставить питання про необхідність зарахування ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями                                                  ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Проте, не наділений повноваженнями одночасно скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції. 
Вказане позбавляє можливості встановити позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду.
Крім того, звертаємо увагу, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за правилами розділу VIII цього Кодексу "Виконання судових рішень" і порядок їх вирішення врегульовано                 в ст. 539 КПК.
Враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику                        ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                                ОСОБА_3