КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 753/17099/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9113/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року                                                                                                     м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                        
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Колесника О.М.,-    
 
  встановив:
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Просила, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог: змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року  у справі № 2-2857/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , 2004 року народження та дочки ОСОБА_4 , 2007 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 5 600 грн 00 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону і до повноліття доньки ОСОБА_3 , а потім у розмірі 2 800 грн 00 коп. з індексацією відповідно до закону і до повноліття ОСОБА_4 , починаючи з дня подачі позову, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 , 2004 року народження та ОСОБА_4 , 2007 року народження, в розмірі 34 185 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розмір аліментів, визначений Дарницьким районним судом м. Києва у рішенні від 19 вересня 2007 року, є недостатнім для гармонійного розвитку дітей. Відповідач не виконує належним чином рішення суду про стягнення аліментів. 
Позивач зазначає, що вона не має постійного місця роботи, належить до 1 категорії постраждалих від Чорнобильської катастрофи та має інвалідність 3 групи, а також на її утриманні перебуває непрацездатна мати. Відповідач, в свою чергу, має постійне місце роботи та постійне джерело доходів.
Крім того, позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на освіту та розвиток індивідуальних здібностей дітей, а саме: за навчання ОСОБА_3 в Київському медичному коледжі № 3 у розмірі 31 680 грн та у Дитячій музичній школі № 21 в м. Києві в розмірі 23 490 грн; за навчання ОСОБА_4 у Дитячій музичній школу № 21 в м. Києві в розмірі 13 200 грн.
Також позивач очікує понести додаткові витрати на освіту та розвиток індивідуальних здібностей дітей за навчання ОСОБА_3 у медичному коледжі в розмірі 15 840 грн за навчальний рік, та за навчання ОСОБА_4 у Дитячій музичній школі у розмірі 200 грн в місяць.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року позов задоволено.
Збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: доньок - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 800 грн щомісяця на обох дітей на 2 800 грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2018 року і до досягнення ними повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34 185 грн додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.
Проведено розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що апеляційна скарга необґрунтована, а рішення суду законне.
У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.
Представники ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечили.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із необхідності збільшення призначених аліментів на утримання дітей з 400 грн до 2 800 грн, що забезпечить необхідний рівень для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому судом першої інстанції враховано матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача.
Стягуючи з відповідача грошові кошти у розмірі 34 185 грн, суд першої інстанції виходив із того, що витрати на навчання у медичному коледжі та в дитячій музичній школі є додатковими витратами на утримання неповнолітніх дітей.
Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2003 року до 12 лютого 2008 року.
Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно і до повноліття доньки ОСОБА_3 , а потім у розмірі 400 грн і до повноліття доньки ОСОБА_4 , починаючи з 22 березня 2007 року. 
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів не є достатнім, діти досягли підліткового віку та потребують більших витрат. Матеріальний стан позивача погіршився, з 2009 року вона не може знайти собі постійне місце роботи і її дохід складають нерегулярні заробітки, належить до 1 категорії постраждалих від Чорнобильської катастрофи та має інвалідність 3 групи, а також на її утриманні перебуває непрацездатна мати. В свою чергу відповідач має офіційне працевлаштування та стабільний заробіток. 
Крім того, позивач несе додаткові витрати на утримання дітей на освіту та розвиток індивідуальних здібностей дітей, а саме на навчання у медичному коледжі та дитячій музичній школі.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку  підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала: копію трудової книжки, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення ОСОБА_10 .
Матеріали справи також містять довідку ТОВ «Українські Бізнес Технології» від 25 березня 2019 року № 02/03, відповідно до якої ОСОБА_2 працює в товаристві на посаді водія автотранспортних засобів. 
Згідно довідки ТОВ «Українські Бізнес Технології» від 10 вересня 2020 року № 01/09, дохід ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року складає 55 051 грн 82 коп.
Будь-яких доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Доказів перебування на утриманні ОСОБА_2 інших дітей матеріали справи не містять.  
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.
Збільшуючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач працездатного віку, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в розмірі 2 800 грн 00 коп. на кожну дитину матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо.
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Так,  зазначені позивачем витрати: оплата навчання у медичному коледжі та оплата навчання у музичній школі, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. 
Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Зазначені витрати покриваються коштами, які отримує одержувач аліментів. 
Протилежний висновок суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення додаткових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову  у задоволенні позовних вимог.
Рішення суду в частині збільшення розміру аліментів постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-              
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 рокув частині стягнення додаткових витрат скасувати.
В цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2021 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 
                                                                                                                                                                                       В.І. Олійник