ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8421/21	
(суддя Єфанова О.В.., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про повернення позовної заяви у справі №160/8421/21 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осбі на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Караченцева Артема Юрійовича, третя особа – Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                             ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 26 травня 2021 року через свого представника ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Караченцева Артема Юрійовича, згідно з яким, просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку рахунків вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати відповідача внести дані про позивача до переліку рахунків вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу «Класичний! За яким банк отримав грошові кошти у сумі 5000 доларів США.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Караченцева Артема Юрійовича, третя особа – Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.            
Ухвала суду мотивована тим, що позовну заяву у цій справі, яка не віднесена до переліку малозначних подано через підсистему «Електронний суд» та підписано електронним цифровим підписом ОСОБА_2 , без надання документів, які підтверджують його статус адвоката.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржила її до апеляційного суду. 
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що «Представник позивача не підписував позовну заяву. Позовна заява підписана позивачем, а представник здійснює представництво позивача в Дніпропетровському окружному адміністративному суді». При цьому, зазначає про те, що «Суд першої інстанції невірно розмежовую «представництво» та «надання правової допомоги». Представник позивача не надає правову допомогу…».
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 (а.с.1-16).
При цьому, з останнього аркуша зазначеної позовної заяви вбачається, що цей документ підписано ОСОБА_2 (а.с.16).
Відповідно до частини сьомої статті 44 КАС України документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (частина восьма статті 44 КАС України).
За правилом абзацу другого частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Водночас відповідно до підпункту 15.16 пункту 15 абзацу другого розділу VII «Перехідні положення» КАС Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 1 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 1 грудня 2018 року).
При цьому відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 абзацу першого розділу VII «Перехідні положення» КАС до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Положенням частини другої статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» № 2155-VIII встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.
У той же час абзацом першим частини першої статті 18 Закону № 2155-VIII передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Наказом Державної судової адміністрації України від 1 червня 2020 року № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію систем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» з 1 червня 2020 року у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду (як пілотному суді) запроваджено дослідну експлуатацію систему «Електронний суд», під час якої учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 у відповідній редакції, в частині функціонування даних підсистем.
Враховуючи зазначене, надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.
Оскільки, позовну заяву ОСОБА_1 сформовано у підсистемі сервісу «Електронний суд» з електронного кабінету ОСОБА_2 , як наслідок її підписано з обов`язковим використанням власного електронного підпису останнього, доводи апеляційної скарги про те, що цей позов підписано ОСОБА_1 є безпідставними.
Оскільки позовну заяву підписано ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1 , процесуальне законодавство вимагає надання документу, який підтверджує повноваження такої особи на підписання та подачу позовної заяви від імені позивача.
За приписами статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Підпунктом 11 п. 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України  сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що винятком з правила щодо здійснення представництва іншої особи в суді виключно адвокатом є окремі категорії справ, до яких віднесені трудові спори, спори щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, малозначні справи, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. При цьому, повноваження представників, які не є адвокатами враховуючи положення статті 59 КАС України мають бути підтверджені довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви представником позивача на підтвердження своїх повноважень додано сканкопію довіреності від 15.10.2020 року (а.с.17).
            Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є і інші справи, крім тих, що передбачені зазначеною нормою у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
          При цьому, частиною 4 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
          Як вбачається з позовної заяви предметом спору у цій справі є правомірність бездіяльності відповідача щодо не внесення даних позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів у сумі 5000 доларів США за вкладами в ПАТ «Златобанк».
          Враховуючи предмет спору у цій справі та положення частини 4 статті 12 КАС України, ця справа не віднесена до справ, що повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження, а тому суд першої інстанції зазначивши, що ця справа не віднесена до переліку малозначних повинен був аргументувати неможливості застосування до цієї справи вимог пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України, враховуючи суму вкладу позивач, що становить 5000 доларів США.
          На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви у цій справі, як такої, що не віднесена до переліку малозначних та необхідності здійснення представництва у цій справі виключно адвокатом є передчасним, оскільки суд не обґрунтував підстав неможливості застосування до спірних відносин положень пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись: статтями, 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про повернення позовної заяви у справі №160/8421/21 – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Повне судове рішення складено 08 липня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко