Справа № 760/12128/21                                      Головуючий в суді І інстанції Криворот О.О.
Провадження № 33/824/3428/2021                    Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року                                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                  ВСТАНОВИВ:     
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206947 від 6 травня 2021 року,   ОСОБА_2  6 травня 2021 року о 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 100, керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.3 КпАП України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року закрито провадження по адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішення, захисник ОСОБА_1 - Бондюк Б.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення водія ОСОБА_3 , яка в момент ДТП керувала автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 , зокрема, що автомобіль марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2   в момент ДТП знаходився у нерухомому стані, а в свою чергу водій автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1   під час об`їзду автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2   з лівого боку, не вибравши безпечний інтервал, здійснив із ним зіткнення.
Зазначає, що до суду на засідання не було викликано для дачі пояснень водія      ОСОБА_3 , яка могла підтвердити обставини вчинення адміністративного правопорушення саме зі сторони водія автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_3 могла надати докази вчинення адміністративного правопорушення саме водієм ОСОБА_2 .
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Бондюк Б.В. також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважних причин.
Зазначає, що а ні ОСОБА_3 , як учасник ДТП, а ні ОСОБА_1 , як потерпілий не були присутні в судовому засіданні. Про дату та час судового засідання належним чином повідомлені не були, в тому числі і шляхом направлення СМС - повідомлення. Лише 8 червня 2021 року представником потерпілого ОСОБА_1 - адвокатом Бондюком Б.В. через канцелярію суду було отримано оскаржувану постанову, яка судом надіслана також не була.
Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, апеляційний суд виходить з наступного.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).
Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Враховуючи, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності    ОСОБА_3 , як учасника ДТП та ОСОБА_1 , як власника автомоболя, копію оскаржуваної постанови судом також не було направлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
У судовому засіданні  представники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. 
Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,  вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції послався на відсутність доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху.
Проте, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції і вважає його помилковим.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив обставин справи в їх сукупності та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необгрунтоване рішення про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що    ОСОБА_2  6 травня 2021 року о 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 100, керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.3 КпАП України.
Апеляційний суд вважає, що винність  ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджено матеріалами справи.
Такий висновок грунтується на наступному.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винність  ОСОБА_2  у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206947 від 6 травня 2021 року,   ОСОБА_2  6 травня 2021 року о 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 100, керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.3 КпАП України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП;
- схемою дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобілів «Рено» та «Лексус» після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів;
- письмовими поясненнями учасника ДТП  ОСОБА_3 , яка пояснила, що автомобіль «Лексус» в момент ДТП знаходився в нерухомому стані, а всвою чергу водій автомобіля «Рено» під час об`їзду автомобіля «Лексус» з лівого боку, не вибравши безпечний інтервал, здійснив із ним зіткнення.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо  ОСОБА_2 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КупАП і який вказав у протоколі про свою незгоду із складанням у відношенні нього протоколу.
Також, на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка С.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта № 2021-2207 за результатами проведення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Лексус» та «Рено».
Відповідно до наданого суду висновку, експертом встановлено: 
- З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Lexus NX 300 Н д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху.
- З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Renault Magnum д.н. НОМЕР_4 з причепом Kogel SN 24 д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.2.3. б); 10.6.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху.
- В даній дорожній обстановці водій автомобіля Lexus NX 300 Н д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 своїми односторонніми діями не мала технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.
- В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Lexus NX 300 Н д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
- В даній дорожній обстановці водій автомобіля Renault Magnum д.н. НОМЕР_4 з причепом Kogel SN 24 д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.
- В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Renault Magnum д.н.  НОМЕР_3 з причепом Kogel SN 24 д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.10.6.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху, в тому й числі вимогам п.2.3. б) цих же Правил, які перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, враховуючи матеріали справи та експертизи встановлено, що у діях ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.10.6.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху, в тому й числі вимогам п.2.3. б) цих же Правил, які перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, апеляційний суд вважає наявними подію та склад адміністративного правопорушення та, відповідно, вбачає достатніми підстави для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вирішуючи питання про винність ОСОБА_2 , апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Винність ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.
Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.
Оскільки ОСОБА_2 підлягає визнанню винним у порушенні п.п.2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого апеляційним судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, за ст.ст.34, 35 КУпАП України не встановлено.
Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
На переконання суду така міра відповідальності співвідноситься з вчиненим правопорушенням та цілком відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченій у ст.23 КУпАП.
Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
В порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року).
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, якою провадження відносно  ОСОБА_2  за ст.124 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати і прийняти нову постанову.
ОСОБА_2   визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_2   ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) у дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

  Суддя                                                                                              Т.О. Писана