Справа № 345/3155/21 
Провадження № 22-ц/4808/1377/21 
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І.І. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача         Василишин Л.В.,
суддів:                 Бойчука І.В., Максюти І.О.,
секретаря Капущак С.В.,
за участю представника апелянта ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року, постановлену суддею Сухарник І.І. у м. Калуш,у справі за позовом ОСОБА_3 до Калуської міської ради, Калуського міського голови Найди Андрія Михайловича, ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування рішення конкурсної комісії, розпорядження міського голови, розірвання контракту,
в с т а н о в и в:
У липні 2021 року  ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Калуської міської ради, Калуського міського голови Найди А.М., ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування рішення конкурсної комісії, розпорядження міського голови, розірвання контракту (а.с. 1-9).
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року у відкритті провадження у справі відмовлено. 
Ухвала суду мотивована тим, що позов ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується спору із суб`єктами владних повноважень – Калуською міською радою, Калуським міським головою Найдою А.М. щодо оскарження рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (а.с. 13-14).
Не погодившись із вищевказаною ухвалою, представник ОСОБА_3  – адвокат Фреїшин В.Я. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянтки вказує на те, що робота директором школи не є публічною службою, а тому даний спір є виключно трудовим (цивільно-правовим) спором, так як стосується порушення права на працю і повинен вирішуватися за правилами цивільного судочинства.
На підтвердження своїх доводів посилається на постанови ВС від 29 січня 2019 року у справі № 563/815/18, від 02 липня 2020 року № 759/7043/16-ц та постанову ВП ВС від 30 січня 2019 року у справі № 569/5553/17.
Враховуючи викладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с. 17-21).
У відзиві на апеляційну скаргу, Калуський міський голова Найда А.М. не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.
Зазначає, що предметом спору у даній справі є рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органу місцевого самоврядування, у спірних правовідносинах наявний публічний інтерес відповідної територіальної громади, у спільній власності якої перебуває такий заклад освіти. Посилається на висновок ВП ВС, викладений у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 817/1678/18.
Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (а.с. 34-35).
Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У судовому засіданні представник апелянтки скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задоволити.
Представник відповідачів вимоги скарги заперечив, просив її відхилити.  ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача,пояснення представників сторін,вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з такого.
Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Калуської міської ради, Калуського міського голови Найди Андрія Михайловича, ОСОБА_4 , в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення посад директорів закладів загальної середньої освіти Калуської міської ради про визначення переможцем на посаду Калуського ліцею № 7 Калуського міської ради ОСОБА_4 , оформлене Протоколом № 3 засідання конкурсної комісії від 17.06.2021; визнати протиправним та скасувати розпорядження Калуського міського голови № 148-к/01 від 25.06.2021 «Про звільнення та призначення ОСОБА_4 »; розірвати контракт № 25 від 25.06.2021 між Калуською міською радою в особі міського голови та Кіндратом В.В.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно із пунктом 9 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту», керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою). Рішення про проведення конкурсу приймається засновником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти або уповноваженим ним органом (посадовою особою). 
Отже, вказане свідчить про те, що призначення керівника державного чи комунального закладу середньої освіти є виключно прерогативою конкурсної комісії, рішення якої є рішенням конкурсної комісії в розумінні пункту 9 частини 1 статті 19 КАС України. Рішення конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу є обов`язковим, у тому числі, для органу місцевого самоврядування, представник або уповноважена особа якого призначає в подальшому переможця конкурсу на посаду та укладає з ним строковий трудовий договір. Визначення законодавцем такої процедури призначення керівника закладу освіти має на меті дотримання публічного інтересу, а саме інтересу громади на належне управління таким закладом. 
Відтак, оскарження такого рішення свідчить про наявність публічного інтересу, який має визначальне значення при розгляді даного спору, а подальші трудові відносини призначеного керівника навчального закладу мають похідний, другорядний характер.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний спір повинен вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку із чим відмовив у відкритті провадження у справі. 
Зазначений висновок узгоджується також із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, зокрема у постановах ВП ВС від 15 травня 2019 року у справі № 808/4168/17, від 05 червня 2019 року у справі № 817/1678/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 456/1165/18.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а висновки ВС, на які посилається представник апелянтки в апеляційній скарзі не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки зроблені судом за наявності інших фактичних обставин. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові від 27 травня 2021 року у справі № 563/815/18, висновки якої просив врахувати представник апелянтки, ВП ВС зазначила, що спори, які виникають у зв`язку із оспорюванням результатів конкурсу на зайняття посади керівника закладу освіти, які оформлені протоколами, є публічно-правовими і підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства. Однак, з метою недопущення порушення права на доступ до суду, дійшла висновку про завершення розгляду справи за правилами цивільного судочинства, оскільки перешкоди до розгляду у належному адміністративному судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду. Вказане свідчить про винятковість обставин для розгляду подібних спірних правовідносин в порядку цивільного судочинства та унеможливлює застосування таких висновків у даній справі, підтверджуючи правильність висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваній ухвалі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3  – ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                         Василишин Л.В.
Судді:                                                                         Бойчук І.В.
Максюта І.О.