ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24404/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., 
секретаря                                                  Строяновської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офіса великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, за апеляційною скаргою Офіса великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») звернулось у суд з позовом до Офіса великих платників податків Державної податкової служби (далі - Офіс ВПП ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з податка на додану вартість. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року задоволено клопотання позивача, призначено судово-економічну експертизу, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення такої. 
Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що необхідність у спеціальних знаннях у сфері економіки та бухгалтерського обліку для розгляду справи відсутня. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити. Зауважує, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.  
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду - скасуванню, з таких підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема правомірності застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій, необхідні спеціальні знання у галузі економіки та бухгалтерського обліку, без яких, на думку суду, встановити відповідні обставини неможливо.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частинами 1 та 4 статті 9 цього кодексу закріплено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Як убачається із матеріалів справи, предметом оскарження виступають рішення відповідача, якими до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з податка на додану вартість.
На обґрунтування протиправності таких рішень позивач, зокрема, посилається на те, що в його обліковій картці платника податка на додану вартість міститься інформація про заборгованість, якої там не має бути.
Для з`ясування наведених обставин, на переконання колегії суддів, спеціальні знання у економіці та бухгалтерському обліку не потрібні.
Судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідно дослідити питання, які потребують спеціальних знань, а саме:
1)          чи підтверджується документально (первинними документами податкового обліку) та в якому розмірі наявність у ПАТ «Укрнафта» податкового боргу з податка на додану вартість станом на дати сплати грошових коштів платіжними дорученнями, копії яких були додані до позовної заяви, станом на дату проведення камеральної перевірки ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 26 березня 2020 року №590/28-10-45-03/00135390?
2)          чи входить до структури податкового боргу з податка на додану вартість ПАТ «Укрнафта», зазначеного на стор. 3 акта від 26 березня 2020 року № 590/28-10-45-03/00135390 грошове зобов`язання, нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби від 04 липня 2018 року № 0007641401?
3)          чи здійснювалось контролюючим органом спрямування коштів, сплачених на підставі платіжних доручень, копії яких були додані ПАТ «Укрнафта» до позовної заяви, в погашення грошового зобов`язання (податкового боргу), нарахованого на підставі податкового повідомлення-рішення Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби від 04 липня 2018 року № 0007641401?
4)          чи підтверджується документально погашення (сплата) ПАТ «Укрнафта» податкових зобов`язань, самостійно задекларованих на підставі податкових декларацій та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань, які були предметом дослідження під час перевірки, за наслідками якої 26 березня 2020 року складено акт № 590/28-10-45-03/00135390?
Однак, відповіді на поставлені питання можуть бути з`ясовані судом із наданих сторонами доказів, зокрема, інтегрованої картки платника податку на додану вартість позивача.
Отже, спеціальні знання для з`ясування наведених питань не потрібні.

Ураховуючи доводи клопотання позивача, а також суть спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для призначення експертизи та зупинення провадження у справі.
Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Офіса великих платників податків Державної податкової служби задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька

(Повний текст постанови складений 21 липня 2021 року.)