ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13996/20                                                                 Головуючий у І інстанції - Головань О.В.
                                                                                               Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  15 вересня 2021 року                                                                                        м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 50 641, 25 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове зобов`язання виникло на підставі податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, які не були оскаржені відповідачем у встановленому порядку і строк,тому вважаються узгодженими. Також, відповідач не погасив податковий борг за податковою вимогою у добровільному порядку, що стало підставою для   звернення позивача до суду. Позивач зазначає, що податковий борг нарахований і позов поданий у межах строку давності в 1095 днів, що визначений ст. 102 Податкового кодексу України..
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що пiд час виконання заходiв щодо стягнення податкового боргy Головним управлiнням ДПС в Iвано-Франкiвськiйобластi як органом стягнення дотримано вимог загального та спеціального законодавства.
Згідно з п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 25.01.2011 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 217566779 від 23.07.2020.
Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві № 7786 від 27.10.2017 р.
Головним управлінням ДФС у м. Києві було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я відповідача на адресу: АДРЕСА_2 податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме:
1) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №103824-13 від 23.10.2017 року за податковий період 2016 рік на суму 25483,41 грн., яке було отримане відповідачем 23.11.2017 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;
2) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №103825-13 від 23.10.2017 року за податковий період 2016 рік на суму 42,06 грн.; яке було отримане відповідачем 23.11.2017 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;
3) податкове повідомлення-рішення №0059633-1310-0902 від 18.04.2018 року за податковий період 2017 рік на суму 97,66 грн.; яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, згідно довідки Укрпошти від 30.07.2018 року.
4) податкового повідомлення-рішення №0059632-1310-0902 від 18.04.2018 року за податковий період 2017 рік на суму 26122,57 грн., яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, згідно довідки Укрпошти від 30.07.2018 року.
Головним управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я позивача на адресу: АДРЕСА_4 податкову вимогу форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року про сплату податкового боргу на суму 57968,55 грн.
03.12.2018 року зазначена податкова вимога повернута оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, згідно відмітки Укрпошти на поштовому відправленні.
Відповідно до Довідки про борг за платежами, наданих контролюючим органом до суду, станом на 17.06.2020 року за ОСОБА_1 обліковується борг з податку на нерухоме майно у розмірі 50326,04 та пеня у розмірі 315,21 грн.; всього 50641,25 грн.
У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Згідно з ч.ч. 1,2  ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що  податкова вимога форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року не є належним доказом пред`явлення відповідачу вимоги про погашення податкового боргу в сумі 50641,25 грн.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує Податковий кодекс України.
З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIІI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України), було введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі, нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його частка.
Водночас, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (п.п. 266.3.1, п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).
Згідно п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що підставою для нарахування та сплати податку на нерухоме майно є право власності на відповідну житлову та/або нежитлову нерухомість. При цьому, об`єктом оподаткування може бути як об`єкт нерухомості в цілому, так і його частка. Якщо особа володіє об`єктом на умовах спільної часткової власності (або спільної сумісної власності об`єкта, поділеного в натурі), то й сплачувати податок буде за належну їй частку, а перебування об`єкта житлової нерухомості у спільній сумісній власності може покладати обов`язок щодо сплати податку на нерухоме майно на одного з таких співвласників виключно за їх домовленістю.
Положеннями підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Як свідчать матеріали справи і наголошувалось вище, Головним управлінням ДФС у м. Києві було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я відповідача на адресу: АДРЕСА_2 податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, які були направлені відповідачу, при цьому, податкові повідомлення-рішення від 23.10.2017 року за податковий період 2016 рік отримані відповідачем, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а податкові повідомлення-рішення від 18.04.2018 року за податковий період 2017 рік були повернуті за закінченням встановленого строку зберігання, згідно довідки Укрпошти від 30.07.2018 року.
23.10.2018 року Головним управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я позивача на адресу: АДРЕСА_4 податкову вимогу форми "Ф" № 57070-52 про сплату податкового боргу на суму 57968,55 грн.
03.12.2018 року зазначена податкова вимога повернута оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, згідно відмітки Укрпошти на поштовому відправленні.
Так, згідно з підпунктом «а» підп. 266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено на ім`я позивача на адресу: АДРЕСА_4 податкову вимогу форми «Ф» № 57070-52 від 23.10.2018 року про сплату податкового боргу в сумі 57968,55 грн. Разом з тим, місцем реєстрації відповідача є адреса: АДРЕСА_2 . Зважаючи на те, що зазначена адреса міститься у податкових-повідомленнях рішеннях, а також зазначена у позовній заяві, на переконання суду першої інстанції, позивач був обізнаний про місце реєстрації відповідача, однак, надіслав податкову вимогу за адресою, яка не підтверджена як зареєстрована адреса або податкова адреса відповідача.
Водночас, колегія суддів зауважує, що контролюючим органом здійснено додаткові заходи, спрямовані на повідомлення боржника про наявність податкового боргу та його обов`язком погашення, а саме - сформовано та рекомендованими листами з повідомленням про вручення №7820600729260, №7820600729279 від 07.11.2018 водночас надіслано платникові податкову вимогу №57070-52 від 23.10.2018 року щодо необхідності сплати податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями на адресу боржника, яка зазначена в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податку: АДРЕСА_4 (рекомендований лист з повідомленням про вручення №7820600729260 від 07.11.2018), а також на адресу: АДРЕСА_2 (рекомендований лист з повідомленням про вручення №7820600729279) (а.с.12).
Згідно з п. 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими. якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.4 ПК України).
Отже,позивач надіслав податкову вимогу за адресою, яка підтверджена як зареєстрована адреса або податкова адреса відповідача.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.10.2020 у справі №200/14942/18-а.
Крім того, суд першої інстанції зазначає, що в силу приписів п. 59.1. ст. 59, п. 266.7.1. ст. 266 Податкового кодексу України податкова вимога мала бути складена контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, тобто Головним управлінням ДПС у м. Києві, враховуючи, що місцем податкової адреси (реєстрації)   відповідача є м. Київ.
Втім, відповідно до абз 2 п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Так, об`єктом оподаткування є житловий будинок площею 467.4 м2, що належить відповідачеві на праві житлової власності і розташований у с. Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області (згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).
Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до місцевих податків, відповідно, облік податкового боргу з податку на майно здійснюється за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, отже, з моменту виникнення податкового боргу формування та надсилання податкової вимоги здійснюється тим територіальним податковим органом, де знаходиться об`єкт оподаткування.
У той же час, пункт 56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом в адміністративному або судовому порядку.
При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень, з огляду на що несплачені грошові зобов`язання є узгодженим податковим боргом відповідача.
Щодо наявної розбіжності між сумою податкового боргу, що зазначена у Довідці контролюючого органу про борг відповідача станом на 17.06.2020 р. (50641,25 грн.) та сумою податкового боргу, яка міститься в податковій вимозі форми «Ф» № 57070-52 від 23.10.2018 року, колегія суддів зважає на обґрунтування апеляційної скарги, що згідно з приписами пункту 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
З урахуванням викладеного, дослідивши встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області - задовольнити повністю. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області задовольнити повністю. 
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) податковий борг в розмірі 50 641, 25 (п`ятдесят тисяч шістсот сорок одна грн. 25 коп.) на користь Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 20; ідентифікаційний код: 43142559).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              О.В. Карпушова