Справа № 751/3355/21 	Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г. 	
Провадження № 33/4823/379/21 	  	
Категорія - ч. 6 ст. 470 МК України    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю:
представника Північної митниці Держмитслужби – Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2021 року, -

                                     В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України (далі – МК України) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.
Стягнуто з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.
Як встановив суд першої інстанції, 7 березня 2021 року о 03 год. 14 хв. на митному посту «Сеньківка – автомобільний» Північної митниці Держмитслужби під час проведення митного контролю та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС ДМСУ про пішохода громадянина РФ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбулось спрацювання орієнтування у відношенні вказаного громадянина, який у відповідності до інформації ЄАІС Держмитслужби України ввіз транспортний засіб, а саме легковий автомобіль «FORD FOCUS” реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на митну територію України 02 серпня 2018 року о 22 год. 17 хв. в зоні діяльності Львівської митниці ДФС (митниця ввезення 209060) з метою особистого користування в режимі «Транзит». Згідно ст. 95 Митного кодексу громадянин РФ ОСОБА_3 зобов`язаний був вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до 10 днів (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці – 5 діб), але станом на 07 березня 2021 року транспортний засіб марки «FORD FOCUS” реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 не вивезено за межі митної території України, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. Перевищення транспортного засобу склала більше ніж на тридцять діб. Документів, підтверджуючих фактів аварії, дії обставин непереборної сили або протиправної дії третіх осіб або звернень, заяв згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», до митних органів РФ Nausedas Antanas не надавав. Згідно з інформацією наявною в АСМО «Інспектор» відносно громадянина РФ ОСОБА_3 за порушення терміну «транзит» вищевказаного транспортного засобу протокол про порушення митних правил не складався.
Своїми діями громадянин РФ ОСОБА_3 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного переміщення транспортних засобів особистого користування, а саме автомобіля «FORD FOCUS” реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 більше ніж на тридцять діб. Транспортний засіб – автомобіль «FORD FOCUS” реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 тимчасово не вилучено через його відсутність на момент складання протоколу про порушення митних правил.
За даним фактом відносно ОСОБА_2 складений протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Обґрунтовує свої вимоги тим, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та ст. 494 МК України, оскільки, він був складений із  залученням перекладача, в особі старшого державного інспектора Литвиненка С.М., однак не було вказано даних про його компетентність, освіту, кваліфікацію та включення його до Довідково-інформаційного реєстру перекладачів, які можуть залучатися органами державної влади для надання послуг перекладу  під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, вчинені біженцями та іншими категоріями мігрантів на території України. Крім того, звертає увагу на те, що вказаний перекладач не попереджений про відповідальність за завідомо неправильний переклад, а тому, на його переконання, відомості, які були внесені до нього вважає такими, що не можуть прийняті до уваги при винесенні рішення, оскільки цей документ не є допустимим  доказом по справі. 

Крім того, просить поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи такий пропуск тяжким станом свого здоров`я, та тим, що він вільно не володіє українською мовою, а після здійснення перекладу цього рішення, сплинув передбачений законодавством строк на його оскарження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника Північної митниці, який заперечив проти задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою. 
Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_4   в судове засідання не з`явився,  подавши клопотання про розгляд справи без його участі, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи  апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому його клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. 

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.
Частиною 6. ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб. 
З огляду па наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Вина ОСОБА_1   підтверджується:
- даними протоколу про порушення митних правил від 07 березня 2021 року № 0171/10200/21 (а.с. 2-6);
-відомостями викладеними в доповідній записці від 07 березня 2021 року від старшого державного інспектора м.п. «Сеньківка-автомобільний» Північної митниці Держмитслужби Буряка А.О. (а.с. 7-8);
- письмовими поясненнями власника автомобіля ОСОБА_2 про те, що 02 серпня 2018 року на територію України він ввіз автомобіль  «FORD FOCUS”, та не зміг вчасно його вивезти з країни в зв`язку з його технічною несправністю, та зобов`язався в найкоротший термін вивезти його за межі країни (а.с. 9);
-даними витягу ЄАІС п/п «Пошук автотранспорту, номерних вузлів та агрегатів», та відомостями з витягу АСМО, відповідно до яких      ОСОБА_1 на час здійснення перевірки не було вивезено з території України автомобіль «FORD FOCUS” (а.с. 19);
- витягом з витягу диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с. 22).
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення права на захист через незабезпечення ОСОБА_2 кваліфікованим перекладачем на російську мову під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, що на думку апелянта тягне за собою недопустимість зібраних у справі доказів, а саме протоколу про порушення митних правил, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно з ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Відповідно до ст. 503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 під час складання протоколу про порушення митних правил переклад на російську мову з української здійснював залучений у якості перекладача один із співробітників органів митниці. 
Як встановлено з матеріалів справи в якості перекладача на російську мову при спілкуванні з ОСОБА_6 та оформленні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення був залучений представник митного органу ОСОБА_7 , який вільно володіє російською мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу. 
Таким чином, посилання апелянта на те, що працівник митного органу ОСОБА_7 , який здійснював переклад на російську мову не є перекладачем, оскільки не має диплому про отримання ним вищої освіти у навчальному закладі, який здійснює підготовку перекладачів є безпідставними, оскільки статтею 503 МК не передбачено такої обов`язкової умови для здійснення повноважень перекладача.
Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що залучення органом ДФС перекладача зі складу посадових осіб митного органу відповідало положенням ст. 503 МК України.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України доведена в повному обсязі.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_5 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 6 ст. 470 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається. 
  
        На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 470 МК України – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	М. М. Оседач