Ухвала
01 вересня 2021 року
м. Київ  
 
справа № 939/182/20
провадження № 61-11547ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 провідвід судді-доповідача Олійник А. С.  
у справі за позовом релігійної організації «Релігійна Громада Парафія святих мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії Київської єпархії Української православної церкви (православної церкви України) смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2021 року, ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року визнано поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки заявник узагальнено посилався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначив конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Крім того, заявнику запропоновано доплатити 1 651,60 грн судового збору.
16 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. 
18 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 провідвід судді-доповідача Олійник А. С., яка обґрунтована тим, що суддя Олійник А. С. ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху перешкоджає ОСОБА_1 в доступі до правосуддя. Заявник зазначив, що суддя через формальні підстави (обумовлені недосконалим законодавством нашої держави), та які не стосуються цієї справи, піддала сумніву право ОСОБА_1 на можливість розгляду справи Верховним Судом. Наголошує, що викладені ним обставини викликають серйозні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Олійник А. С.
Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 провідвід судді-доповідача Олійник А. С. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді-доповідача Олійник А. С. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву провідвід судді-доповідача Олійник А. С. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В. 
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, ЄСПЛ, N 33949/02, § 49 - 52,  від 09 листопада 2006 року).
Аналіз заяви ОСОБА_1 провідвід судді-доповідача Олійник А. С. свідчить, що в ній викладено виключно незгоду із процесуальним рішенням судді Олійник А. С., 
і відсутнє обґрунтування підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Олійник А. С.
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 провідвід судді-доповідача Олійник А. С. від участі у розгляді справи за позовом релігійної організації «Релігійна Громада Парафія святих мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії Київської єпархії Української православної церкви (православної церкви України) смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Є. В. Краснощоков