ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року 
м. Київ
Справа №  908/1671/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г. 
за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.
учасники справи:
боржник - Публічне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій №6»
представники боржника - не з`явилися, 
ліквідатор - не з`явився, 
кредитор - Головне управління ДПС у Запорізькій області 
представник кредитора - Скитиба Н.І., посвідчення РЕ № 000714 від 05.04.2021,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу
Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на ухвалу Господарського суду Запорізької області 
від 12.01.2021 
у складі судді: Ніколаєнко Р.А.
та на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
від 30.03.2021
у складі колегії суддів: Коваль Л.А. (головуючого), Кузнецова В.О., Чередка А.Є.,
у справі за заявою
Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 6»
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рух справи та короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.06.2016 порушено провадження у справі № 908/1671/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 6» (далі - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 6), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 

2. Постановою Господарського суду Запорізької області від 12.07.2016 у справі № 908/1671/16 ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 6» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Віліщука О.В. 

3. 27.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання грошових вимог до боржника в сумі 448   618,52 грн. податкової заборгованості (2   164,75 грн. - податковий борг за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання водних об`єктів), 2   448,67 грн. - податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг, 441   910,10 грн. - податковий борг з земельного податку з юридичних осіб) та 3   842,00 грн. судового збору.

4. 16.11.2020 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області подано до суду заяву (вих. № 801/01-05-05-12 від 13.11.2020) про зменшення грошових вимог, яка була обґрунтована поданням боржником 17.08.2020 уточнюючого розрахунку по земельному податку з юридичних осіб за 2019 рік, яким було зменшено податкове зобов`язання на суму 343   707,86 грн., тому як наслідок кредитор просить визнати грошові вимоги до боржника в сумі 227    663,48 грн., з яких: 227    323,48 грн. - основне зобов`язання, 340,00 грн. - штрафні санкції. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 

5. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 у справі № 908/1671/16 у визнанні грошових вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області до боржника в сумі 252   214,02 грн., з яких 2   006,67 грн. - штрафні санкції, а також в сумі 3   842,00 грн. судового збору -    відмовлено.

6. Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 908/1671/16 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 у справі № 908/1671/16 залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 у справі №    908/1671/16 залишено без змін.

8. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відхилення заявлених Головним управлінням ДПС у Запорізькій області    грошових вимог.

9. При цьому, судом апеляційної інстанції була перевірена правильність встановлення судом першої інстанції обставини справи та встановлено такі обставини справи:

9.1. Податковий борг із земельного податку з юридичних осіб в сумі 245    505,60 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2   095,00 грн. виник на підставі самостійно поданих боржником податкових декларацій із земельного податку та податку на прибуток, відповідно за 2017 рік.    

9.2. Заборгованість із збору на спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) виникла як на підставі самостійно поданих боржником податкових декларацій з рентної плати за 2017, 2018 роки на суми 722,87 грн., 803,87 грн., 428,22 грн. та 39,79 грн., а також на підставі винесеного податковою службою податкового повідомлення-рішення № 0005091402 від 19.04.2017 про застосування до боржника штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за порушення норм податкового законодавства. 
9.3. Борг з податку на додану вартість також виник як на підставі самостійно поданої боржником податкової декларації за 2017 рік на суму 612,00 грн., так і на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005071402 від 19.04.2017, яким донараховано боржнику за порушення податкового законодавства штрафні санкції в сумі 170,00 грн., а також повідомлення - рішення №0005081402 від 19.04.2017, яким донараховано боржнику за порушення податкового законодавства штрафні санкції в сумі 1   666,67 грн. Податкові повідомлення - рішення не були оскаржені боржником. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 908/1671/16, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 908/1671/16 скасувати, ухвалити нове судове рішення в частині грошових вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області. 

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 908/1671/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.05.2021.

12. У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. суддею Великої Палати Верховного Суду, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/1671/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021.

13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. від 22.06.2021 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі  № 908/1671/16 залишено без руху. Надано Головному управлінню ДПС у Запорізькій області строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 
Роз`яснено Головному управлінню ДПС у Запорізькій області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

14. 09.07.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області здано до відділення зв`язку для направлення на адресу Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору в сумі 7   684,00 грн., про що надано копію платіжного доручення № 221 від 20.04.2021, доказами направлення копії касаційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення та обґрунтування підстав касаційного оскарження.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Пєскова В.Г. від 26.07.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 908/1671/16 Господарського суду Запорізької області за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021.
Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 відбудеться 14.09.2021.
Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 17.08.2021.
Витребувано з Господарського суду Запорізької області та Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/1671/16 за заявою ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №6» про банкрутство.

16. 30.08.2021 від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

17. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Пєскова В.Г. від 02.09.2021 клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Доручено Господарському суду Запорізької області забезпечити проведення відеоконференції 14.09.2021.

18. В судове засідання 14.09.2021 в режимі відеоконференції з`явилася представник Головного управління ДПС у Запорізькій області, яка надала пояснення у справі. 

19. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. 

20. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 908/1671/16 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав. 

21. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (14.09.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 14.09.2021.

22. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(Головного управління ДПС у Запорізькій області)

23. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що касаційна скарга подається з підстав визначених п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме неврахування судом апеляційної інстанції висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Вищого господарського суду України від 19.11.2011 у справі № 5021/2737/2011, від 03.07.2014 у справі № 908/2164/13, від 12.02.2015 у справі № 922/1226/13 та від 15.03.2017 у справі № 904/4029/15.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

25. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось із заявою про визнання кредиторських вимог у даній справі про банкрутство 27.12.2019.

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019, визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 N 2343-XII з наступними змінами; постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 N2344-XII.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище, постановою Господарського суду Запорізької області від 12.07.2016 у справі № 908/1671/16 ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 6» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Предметом розгляду у даній справі є заява Головного управління ДПС у Запорізькій області про грошових вимог до боржника у розмірі 227   663,48 грн., з яких: 227   323,48 грн. - основне зобов`язання, 340,00 грн. - штрафні санкції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковий борг із земельного податку з юридичних осіб в сумі 245   505,60 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2   095,00 грн. виник на підставі самостійно поданих боржником податкових декларацій із земельного податку та податку на прибуток, відповідно за 2017 рік.    

Заборгованість із збору на спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) виникла як на підставі самостійно поданих боржником податкових декларацій з рентної плати за 2017, 2018 роки на суми 722,87 грн., 803,87 грн., 428,22 грн. та 39,79 грн., а також на підставі    винесеного податковою службою податкового повідомлення-рішення № 0005091402 від 19.04.2017 про застосування до боржника штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за порушення норм податкового законодавства. 

Борг з податку на додану вартість також виник як на підставі самостійно поданої боржником податкової декларації за 2017 рік на суму 612,00 грн., так і на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005071402 від 19.04.2017, яким донараховано боржнику за порушення податкового законодавства штрафні санкції в сумі 170,00 грн., а також повідомлення - рішення №0005081402 від 19.04.2017, яким донараховано боржнику за порушення податкового законодавства штрафні санкції в сумі 1   666,67 грн. Податкові повідомлення - рішення не були оскаржені боржником. 

Тобто, матеріали справи свідчать про те, що заявлені грошові вимоги були нараховані після визнання ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №    6» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 КУзПБ у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство. 

У ч. 1 ст. 59 КУзПБ, яка визначає наслідки визнання боржника банкрутом, встановлено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Аналогічні положення містила ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», чинного в період нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у КУзПБ, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами цього Кодексу. Такими випадками є зобов`язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Водночас, за висновками Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду наведеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/14827/16, які зроблені на підставі аналізу ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та положень підпункту 1.3 ст. 1, підпункту 14.1.147 ст. 14 Податкового Кодексу України, - подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру, декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. 

Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом (ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання.

Виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень ст. ст. 302, 303 ГПК України і ст. ст. 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Враховуючи наведене вище, а також висновки Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/14827/16 (щодо застосування приписів ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у поєднанні з положенням Податкового кодексу України), Колегія суддів у цій справі дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо відхилення заявлених Головним управлінням ДПС у Запорізькій області грошових вимог.

З цих же підстав, Колегією суддів не приймається до уваги посилання скаржника на постанови Вищого господарського суду України від 19.11.2011 у справі № 5021/2737/2011, від 03.07.2014 у справі № 908/2164/13, від 12.02.2015 у справі № 922/1226/13 та від 15.03.2017 у справі № 904/4029/15.
Вимога про визнання грошових вимог в сумі 3   842,00 грн. судового збору, сплаченого за звернення з заявою про визнання грошових вимог до боржника, не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від заявленої поточної грошової вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено.
26. Щодо суті касаційної скарги

У справі, що розглядається, на думку Колегії суддів, судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку спірним правовідносинам, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій. 

27. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 

На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області та залишення  ухвали Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі  № 908/1671/16 без змін. 

28.  Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі  № 908/1671/16 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                   О.В. Васьковський

                                                                                                                   В.Г. Пєсков