УХВАЛА
06 вересня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/1775/19 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                               Огороднік К.М.
перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1  з доданими до неї матеріали
на ухвалу  Господарського суду  Харківської області  від 18.03.2021 року ( в частині відхилення грошових вимог  в розмірі основного боргу на суму 861590 доларів США, що складає за курсом 28,3352 грн застосованим судом, суму                       24413 324,97 грн.)
та на постанову  Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року 
у справі  № 922/1775/19
за заявою Фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни   
про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни 

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою  Господарського суду  Харківської області  від 18.03.2021 року заяву           ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника                   (вх. № 25010 від 27.10.2020), задоволено частково. Судом вирішено визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі основного боргу на суму 9917320,00 грн та в розмірі 4204,00 грн витрат зі сплати судового збору. Решту грошових вимог ОСОБА_1 за заявою з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25010 від 27.10.2020) відхилено. Зобов`язано керуючого реструктуризацією: -включити визнані вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства; -включити витрати кредитора зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 у справі № 922/1775/19, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 у справі № 922/1775/19, залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника - ОСОБА_1 .

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (надіслана 16.08.2021 року, що підтверджується конвертом з штрих кодом 6107208839129) на ухвалу Господарського суду  Харківської області  від 18.03.2021 року (в частині відхилення грошових вимог  в розмірі основного боргу на суму 861590 доларів США, що складає за курсом 28,3352 грн застосованим судом, суму 24413 324,97 грн.) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року у справі                             № 922/1775/19, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року змінити, а саме: в частині відхилення грошових вимог в розмірі основного боргу на суму 861590 доларів США, що складає за курсом 28,3352 грн застосованим судом, суму  24413 324,97 грн. - скасувати та визнати  у цій частині  грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника  ФОП Корнач О.І. на суму 861590 доларів США, що складає за курсом 28,3352 грн застосованим судом, суму 24413 324,97 грн.  в іншій частині  ухвалу суду першої інстанції залишити без змін;  постанову  Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року - скасувати.

Перевіривши касаційну скаргу та  додані до неї матеріали, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке. 

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання  до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду  становить 1 розмір  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року  становив 2 102 грн.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання  до господарського суду заяви кредиторів,  які звертаються  з грошовими  вимогами  до боржника  після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також  після повідомлення  про визнання боржника банкрутом, становила 2 розміри  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року  скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 8408 грн. (2102 * 2 * 200%).

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених  законом порядку і розмірі, натомість скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.
Судом відмічається, що зокрема загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7.
Верховний Суд, зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).
Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання заявника касаційної скарги на відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати. 
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Обгрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржник надає лише копію пенсійного посвідчення та довідку з пенсійного фонду  з червня 2020 року по червень 2021 року, що не підтверджують чи спростовують можливість отримання останнім доходу за весь рік, що передував року подання касаційної скарги. Скаржником не надано довідки про доходи фізичної особи за попередній рік виданою органом Державної податкової служби України, інформації  із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
Таким чином подана скаржником довідка з пенсійного фонду  не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження доводів щодо відсутності коштів для сплати судового збору.
Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Керуючись статтями 174, 234, 235,  290, 292  ГПК України, Суд

У Х В А Л И В: 
1.Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
2.Касаційну скаргу ОСОБА_1  та додані до неї матеріали на ухвалу  Господарського суду  Харківської області  від 18.03.2021 року ( в частині відхилення грошових вимог  в розмірі основного боргу на суму 861590 доларів США, що складає за курсом 28,3352 грн застосованим судом, суму 24413 324,97 грн.) та на постанову  Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року у справі  № 922/1775/19 -  залишити без руху.
3.Надати ОСОБА_1  строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі  84 558  грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати;
4.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного господарського суду 
у складі Верховного Суду                                                                      Огороднік К.М.