ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6620/21 Справа № 184/242/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малашина Ю. Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 184/242/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання: Голуб О.О. 
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порідку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року, яке ухвалено суддею Малашиною Ю.Б. у місті Покров Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 19 квітня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
В лютому 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності та стягнення матеріальної шкоди.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач працює в Акціонерному товаристві «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» більше 25 років, в тому числі, на посаді машиніста конвеєра № 6 в Північному кар`єрі з 2013 року. 
З початку жовтня 2020 року на 2-му відвальному магістральному конвеєрі Роторного комплексу № 6 були розпочаті роботи з його пересуванням в інше місце кар`єру. Ці заходи здійснювали інші робітники, а працівники комплексу, в тому числі, і позивач зі слюсарем ОСОБА_2 , були задіяні на чергуванні по графіку (денна зміна з 8 до 20 годин, нічна з 20 годин до 08 години ранку) для візуального спостереження за конвеєром та попередження керівництва про нестандартні ситуації на об`єкті (прибуття та знаходження сторонніх осіб, автотранспорту та інш.). 
08.10.2020 року, приблизно о 19 год. 45 хв., позивача та чергового слюсаря ОСОБА_2 , разом з іншими працівниками службовим транспортом доставили до приміщення нарядної Північного кар`єру АТ «ПГЗК» де їм був виданий наряд на чергування гірничим майстром 6-го Р/К комплексу ОСОБА_3 . Позивачу, слюсару та іншим працівникам була поставлена окремо кожному, задача під час чергування здійснювати обхід закріпленої території та повідомляти керівництво про виявленні на об`єкті не стандартні ситуації. На чергування позивачу та іншим працівникам не видавали ліхтарі, засоби зв`язку, зброю, боєприпаси, каски, бронежилети, прибори нічного виду, а тому щоб не стати можливою жертвою нападу (з розповідей працівників підприємства такі випадки постійно мають місце) вони з метою своєї безпеки не мали права когось переслідувати, затримувати, до когось підходити. Відповідно до наряду, позивач був направлений гірничим майстром на чергування на ділянку № 1 (станцію Р/К № 6 другого відвального конвеєра та половину (+- 460 метрів) конвеєрного ставу), так як тільки позивач мав допуск для роботи з великим електрострумом (до 6000вт). 
Слюсар ОСОБА_2 , відповідно до наряду, був направлений на чергування на іншу половину конвеєрного ставу (+- 460 метрів) та кінцеву 2-гої відвальної конвеєрної магістралі і автостели (ділянка № НОМЕР_1 ). Відстань від нарядної до місця чергування позивача було більше 3-х км., а до ОСОБА_2 , до 2- км, а тому їх підвозили до місця чергування транспортом підприємства та відразу забирали додому працівників, які чергували в денний час (з 8 до 20 години). 
Об`єкти чергування позивача і чергового слюсаря фактично не мали будь-якого освітлення (крім станції) і знаходились фактично в повній темряві. Позивачу товарно-матеріальні цінності на його об`єкті під час його чергування під відповідальне зберігання не передавались і ним не приймались. Об`єкти чергування не були огороджені і знаходились у вільному доступі. На початку свого чергування позивач здійснив в темний час доби обхід місця свого чергування і чогось підозрілого не виявив. Також з великої відстані по світлу ліхтаря бачив, що це також робив на своєму об`єкті чергування і ОСОБА_2 . Наскільки позивачу було відомо, ОСОБА_2 після обходів свого об`єкту чергування повинен був грітись в металевій будці, яка не мала дверей, освітлення та опалення.
Протягом зміни позивач ще декілька раз здійснював обхід місця свого чергування (станції та конвеєрного стану) і нічого підозрілого не бачив.
09.10.2020 року в 5 год. 30 хв., позивач знаходячись на своєму об`єкті чергування (станції 2-го відвального конвеєра 6 р/к), на відстані приблизно 1 км на концевій 2-го відвального конвеєра в зоні місця чергування ОСОБА_2 , побачив на протязі декілька секунд проблиск ліхтаря. Позивач подзвонив зі свого мобільного телефону на телефон ОСОБА_2 з питанням чи не він здійснює рух з ліхтарем. Він відповів, що він змерз і тимчасово зайшов на обігрів на станції 1-го відвального конвеєра (приблизно 170 метрів від його металевої будки, яка була без дверей та обігріву). Хоча під час чергування ОСОБА_2 не був підпорядкований позивачу, однак позивачем йому було запропоновано здійснити додатковий обхід своєї території. По світлу його ліхтаря позивач бачив, що він здійснював обхід своєї території і на запитання позивача по телефону повідомив, що нічого підозрілого не бачить. 
Позивач порекомендував ОСОБА_2 подзвонити гірничому майстру ОСОБА_3 , а також і позивач відразу йому подзвонив та повідомив про подію, що бачив світло ліхтаря біля автостели. На дзвінок позивача майстер ОСОБА_3 сказав, що особисто перевірить цю інформацію у ОСОБА_2 . Під час чергування не було будь-якого гуркоту, металевого скрегіту, руху транспортних засобів. Якби такі події відбувались, то було б чути та видно. Також тієї ночі був сильний вітер. Під час закінчення зміни, позивач ще раз обійшов свою ділянку чергування і нічого підозрілого не побачив. В зоні його чергування всі ролики були на місці. Після цього до позивача прибув службовий транспорт підприємства зі змінником, який заступив на чергування та поставив свій підпис в журналі прийому-здачі зміни. Після цього службовим транспортом поїхали до місця чергування ОСОБА_2 , від якого позивач дізнався, що на його об`єкті чергування все в порядку.
Цього ж дня, 09.10.2020 року, ОСОБА_2 по телефону повідомив позивача, що йому від керівництва Північного кар`єру по телефону надійшло повідомлення, що на об`єкті чергування (концевій 2-го відвального та автостели) ОСОБА_2 виявили крадіжку роликів. 
Через декілька днів позивач, а також майстер ОСОБА_3 та слюсар ОСОБА_2 були викликані до економічної служби безпеки підприємства для дачі письмового пояснення. Позивачем було власноруч написано пояснення, як все було на справді і що на об`єкті чергування позивача не було ніякої крадіжки, а до пропажі роликів з території чергування ОСОБА_2 позивач ніякого відношення не мав і не може нести будь-якої відповідальності. 
Зі слів ОСОБА_2 , позивачу також було відомо, що йому ніхто на відповідальне зберігання ролики не передавав і стосовно їх крадіжки у нього був великий сумнів. 
З розповідей працівників кар`єру позивачу стало відомо, що до місця пропажі роликів (концева 2-го відвального конвеєру в зоні чергування ОСОБА_2 ) приїздила слідчо - оперативна група працівників Нікопольського відділу поліції, складала протокол огляду та проводили слідчо-оперативні заходи, однак яке прийнято рішення позивачу не відомо. До поліції позивача для дачі пояснень не викликали і будь-яких претензій не пред`являли. В грудні 2020 року від АТ «ПГЗК» позивачу не надійшла заробітна плата за листопад 2020 року в повному обсязі, та після чого позивач став з`ясовувати причину. Роздруківкою розрахункового листа АТ «Покровський ГЗК» від 11.12.2020 року за жовтень, листопад та грудень 2020 року, вбачається, що з заробітку позичача в листопаді 2020 року ( п.1191) було стягнуто за заподіяну підприємству шкоду з 1 по 30.11.2020року в розмірі 1476,33 грн., тобто до 10%. В грудні 2020 року за період з 1 по 31.12.2020 року утримано за заподіяну підприємству шкоду в розмірі 880,81 грн. А тепер вже стягнуто і за січень 2021 року. Від нормувальника підприємства позивачу стало відомо, що утримання коштів проводиться відповідно до наказу керівництва Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» №30-1161021017 від 10.11.2020 року. З цим наказом позивача ніхто не ознайомлював і його копію йому не надавав. 17.01.2021 року викликав позивача до себе начальник 6-го РК ОСОБА_4 , який надав позивачу для ознайомлення наказ № 30-1161021017 від 10.11.2020 року та запитав чи згоден позивач з наказом чи ні. Позивач сказав, що не згоден, про що він сам власноручно зазначив, однак в надані копії цього наказу позивачу було відмовлено. Через декілька днів позивач знову звернувся до начальника 6-го РК, однак в наданні копії наказу позивачу було відмовлено. Позивач вважає, що відповідач, відповідно до законодавства, не мав права видавати вище вказаний наказ. 
На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ керівництва Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» № 30-1161021017 від 10.11.2020 року, виданий по результатам службового розслідування по факту розкрадання роликів «НКМЗ» 152x660, бувших у використанні, з 2-го ВМК Р/К № 6 Північного кар`єру» в частині пунктів: п.2 наказу Машиністу конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306, за невиконання наряду в повному обсязі, яке виразилось в не незабезпечені зберігання прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років та премію за жовтень 2020 року не виплачувати; п.8 наказу Притягнути до матеріальної відповідальності машиніста конвеєра р/к № 6 ОСОБА_1 в розмірі 35 123,76 грн. та не більше розміру середньомісячного заробітку; п.9.1 наказу На підставі ч. 1 ст. 132 КЗпП, шкоду в сумі 35 123,76 грн. виниклої в наслідок незабезпечення зберігання ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше їх середньомісячного заробітку: - машиніста конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306 в розмірі 10 923,78 грн. Утримання грошових коштів в рахунок матеріальної шкоди, утримувати в розмірі, яка не перевищує 10 % щомісячного заробітку.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено.
Скасовано наказ Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» № 30-1161021017 від 10.11.2020 року, виданий по результатам службового розслідування по факту розкрадання роликів «НКМЗ» 152x660, бувших у використанні з 2-го ВМК Р/К № 6 Північного кар`єру» в частині пунктів:
- П.2 наказу «Машиністу конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306, за невиконання наряду в повному обсязі, яке виразилось в незабезпечені зберігання прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років та премію за жовтень 2020 року не виплачувати»;
-П.8 наказу «Притягнути до матеріальної відповідальності машиніста конвеєра р/к № 6 ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності в розмірі 35 123,76 грн. та не більше розміру середньомісячного заробітку»;
-П.9.1 наказу «На підставі ч. 1 ст. 132 КЗпП, шкоду в сумі 35 123,76 виниклої в наслідок незабезпечення зберігання ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше їх середньомісячного заробітку:
- машиніста конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1  таб. № 28306 в розмірі 10 923,78 грн. Утримання грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, утримувати в розмірі, яка не перевищує 10 % щомісячного заробітку».
В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивач перебуває в трудових відносинах з АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат». З 2013 року позивач займає посаду машиніста конвеєра № 6 в Північному кар`єрі та з жовтня 2020 року був призначений на охорону ТМЦ, однак свої обовязки щодо збереження схоронності ТМЦ на другому ВМК виконував неналежним чином, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, не перевірив наявність дорученого для збереження ТМЦ вибув додому. 
Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.  При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. 
Відповідач зауважує на тому, що відповідно до п.3.10 Колективного договору між Правлінням акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» і трудовим колективом на 2007-2008 роки, який діє і на теперішній час, працівники несуть відповідальність, у тому числі при наявності вини та на підставі службового розслідування – працівники притягуються до матеріальної та дисциплінарної відповідальності згідно з вимогами чинного законодавства. 
Відповідно до ч.1,2 ст. 135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Згідно до Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 12, працівник зобов`язаний бережливо ставитися до майна підприємства (ч. 2 ст. 131 КЗпП України). Також, пунктом 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 12, передбачено, що у будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій або бездіяльності.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, на думку позивача, апеляційну скаргу відповідача позивач просить залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» - Василюху Т.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, наказом ВАТ «Орджонікідзевського гірничо – збагачувального комбінату, правонаступником якого є АТ «Покровський гірничо – збагачувальний комбінат, (надалі – АТ «Покровський ГЗК») № 671 від 01.08.2001 року позивач  ОСОБА_1 з 01.08.2021 року переведений машиністом конвеєру 5 розряду Чкаловського кар`єру, про що свідчить запис № 29 у трудовій книжці останнього (а.с. 53-61). 
Згідно наказу АТ «Покровський ГЗК» № 30-1119566483 від 08.10.2020 року «Про проведення в Північному кар`єрі пересування 2-го магістрального конвеєра роторного комплексу №6», зобов`язано начальника Північного кар`єру забезпечити виконання графіка проведення пересування конвеєра, для чого залучити персонал у кількості 12 чоловік (а.с.85-86).
Із книги нарядів АТ «Покровський ГЗК» на 08.10.2020 року, І зміна, виданим Росохатим вбачається що позивач ОСОБА_1 отримав наряд по забезпеченню схоронності ТМЦ ІІ відвального магістрального конвеєра (ОМК), про що свідчить його підпис в книзі нарядів (а.с.136-137).
Відповідно до службової записки директора по економічній безпеці та режиму АТ «Покровський ГЗК» № 70/11 від 03.11.2020 року «Про результати службового розслідування по факту розкрадання роликів НКМЗ 152х660 б/у ОМК Р/К Північного кар`єру» встановлено, що 09.10.2020 року в 10:00 в Службу охорони від оператора Північного кар`єра надійшло повідомлення про те, що викрадені ролики НКМЗ 152х660 б/у зі стели другого відвального магістрального конвеєра (далі – ВМК) Роторного комплексу № 6. На місце події була викликана слідчо-оперативна група Нікопольського відділу поліції, яка на місці зафіксувала факт крадіжки роликів в кількості 35 шт. 12.10.2020 року проведена позапланова інвентаризація другого ВМК Роторного комплексу № 6, за результатами якої була встановлена недостача роликів НКМЗ 152х660 б/у в кількості 35 шт. При цьому, з 03.10.2020 року по 03.11.2020 року другий ВМК протяжністю 948 метрів був тимчасово виведений із експлуатації у зв`язку з проведенням робіт по переміщенню даного конвеєра. З метою посилення збереження ТМЦ в період переміщення, в нічний час з 20:00 до 08:00 була посилена охорона другого ВМК із числа робітників комплексу. 08.10.2020 року майстром гірничим Р/К №6 Північного кар`єру  ОСОБА_3 був виданий письмовий наряд машиністу конвеєру ОСОБА_1 та слюсарю черговому ОСОБА_2 на виконання робіт по забезпеченню схоронності ТМЦ на другому ВМК. Після отримання наряду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , прибувши на другий ВМК, у зв`язку із великою протяжністю конвеєра, поділили між собою охоронювану ділянку на 2 пости. ОСОБА_1 знаходився на станції другого ВМК і забезпечував схоронність ТМЦ від станції 2 ВМК до середини конвеєра. ОСОБА_2 знаходився на станції 1 ВМК і забезпечував схоронність ТМЦ від станції 1 ВМК до середини конвеєру, включаючи автостелу, яка знаходилась від станції 1 ВМК на відстані біля 170 м. Із пояснень машиніста конвеєра ОСОБА_1 вбачається, що він зміну ні від кого не приймав. На початку 6 год. ранку ОСОБА_1 помітив проблиск світла на кінцевій ВМК, приблизно на відстані біля 1 км., про що доповів по телефону гірничому майстру, а також повідомив ОСОБА_2 . Із пояснень слюсаря чергового ОСОБА_2 вбачається, що зміну він не від кого не приймав. Приблизно о 5:30 ранку він помітив між конусами чорнозему проблиск світла, про що по телефону повідомив майстру гірничому. Потім зайшов за конус чорнозему, але там нікого не помітив. О 8:00 09.10.2020 р. прибув транспорт, і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вибули додому. На станції відсутня документація, а саме: журнал прийому - здачі зміни, маршрут обходу, інструкція з охорони ТМЦ, перелік ТМЦ, що охороняються (а.с. 71-73).
Наказом АТ «Покровський ГЗК» про «Результати службового розслідування за фактом розкрадання роликів НКМЗ 152х660 б/у ОМК Р/К Північного кар`єру» № 30-1161021017 від 10.11.2020 року встановлено, що вказана подія відбулась через наступні причини: Машиніст конвеєру ОСОБА_1 , призначений на охорону ТМЦ, обов`язки по збереженню схоронності ТМЦ 2 ВМК виконував не якісно, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, вибув додому. 
Слюсар черговий ОСОБА_2 , призначений на охорону ТМЦ, обов`язки по збереженню схоронності ТМЦ 2 ВМК виконував не якісно, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, вибув додому. 
Майстер гірничий ОСОБА_5 формально віднісся до виконання своїх посадових обов`язків по контролю за якісним виконанням поставлених завдань по забезпеченню схоронності ТМЦ підлеглими, тим самим не забезпечив збереження ТМЦ.
Керівництво роторного комплексу № 6 Північного кар`єру в особі в.о. начальника роторного комплексу № 6 ОСОБА_6 та в.о. заступника начальника роторного комплексу № 6 ОСОБА_7 організацію охорони другого ВМК виконали не якісно: передачу ТМЦ другого ВМК між змінами, які були залучені для збереження схоронності ТМЦ, не організували належним чином (журнал прийму – передачі зміни відсутній, перелік ТМЦ, переданих під охорону відсутній); контроль за виконанням наряду по забезпеченню збереженості ТМЦ на другому ВМК організований не був; не було чітко сформований порядок прийому і огляду охоронюваного другого ВМК; начальник Північного кар`єру ОСОБА_8 послабив контроль за організацією збереження ТМЦ зі сторони керівництва роторного комплексу № 6, в результаті чого не була забезпечена схоронність майна Комбіната. 
На підставі наведеного наказано, зокрема: машиністу конвеєра роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 за невиконання наряду в повному обсязі, що відобразилося в не забезпеченні схоронності прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років і премію на жовтень 2020 р. не виплачувати. Крім того, головному бухгалтеру комбінату наказано на підставі ч.1 ст. 132 КЗпП України, шкоду в сумі 35123,76 грн., яка виникла внаслідок незабезпечення збереженості ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше розміру їх середнього заробітку, зокрема, з машиніста конвеєра роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 в сумі 10923,78 грн.; утримання грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, проводити щомісячно у розмірі, який не перевищує 10% щомісячного заробітку (а.с.62-70).
Звертаючись до суду з позовом про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності та стягнення матеріальної шкоди, позивач посилався на незаконність наказу керівництва АТ «Покровський ГЗК» № 30-1161021017 від 10.11.2020 року, який виданий по результатам службового розслідування по факту розкрадання роликів «НКМЗ» 152x660 бувших у використанні з 2-го ВМК Р/К № 6 Північного кар`єру» в частині пункту щодо не виплати позивачу надбавки за вислугу років та премію за жовтень 2020 року; притягнення позивача до матеріальної відповідальності в розмірі 35 123,76 грн. та не більше розміру середньомісячного заробітку та відшкодування 35 123,76 грн. за рахунок заробітної плати позивача, але не більше їх середньомісячного заробітку в розмірі 10 923,78 грн. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав покладання на машиніста конвеєра  ОСОБА_1 матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, оскільки матеріалами справи не встановлено порушення покладених на позивача трудових обов`язків та його вини в не забезпеченні схоронності ТМЦ.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
Як визначено у ч. 2 ст. 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.
Згідно ч. 3 ст. 130 КЗпП України, за наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», у відповідності зі ст. 130 КЗпП України відшкодування шкоди проводиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.
При цьому, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати; вартість пального і мастил, сировини, напівфабрикатів і інших матеріальних цінностей, безпідставно списаних у зв`язку з викривленням даних про обсяг робіт. Наявність та розмір прямої дійсної шкоди встановлюється на підставі даних бухгалтерського обліку та інших документів - матеріалів інвентаризації, актів ревізії та облікових документів, актів й інших документів про недостачу, зіпсування, втрату, знищення майна, довідок та інших документів про вартість майна, розмір зайвих грошових виплат, а також сум, витрачених на придбання, відновлення майна, задоволення претензій третіх осіб тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, наказом АТ «Покровський ГЗК» №671 від 01.08.2001 р. позивач  ОСОБА_1 з 01.08.2021 р. переведений машиністом конвеєру 5 розряду Чкаловського кар`єру, про що свідчить запис № 29 у трудовій книжці останнього.
Згідно п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість», машиніст конвеєра керує конвеєрами; підтримує безпечні умови праці на робочому місці, виконує роботи згідно з технічною, технологічною документацією та змінним завданням; здійснює реверсування і перемикання руху конвеєрів, регулювання ступеню їх завантаження; регулює натягу вальні пристрої; стежить за справним станом перевантажувальних течок, барабанів, пристроїв; бере участь у нарощуванні конвеєра; координує роботу самохідного конвеєра з роботою екскаватора; бере участь у огляді, планово - попереджувальному ремонті обслуговуваного обладнання, зачищенні та розштибуванні конвеєрних ліній, обмиванні, осланцювуванні, білінні місць скупчення вугільного пилу; проводить змивання зливних канавок; чистить обладнаня; обслуговує припливно-витяжну вентиляцію.
Таким чином, оцінюючи обставини, від яких, згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України, залежить вирішення питання про правомірність покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, ОСОБА_1 , який за посадою є машиністом конвеєра, із дослідженого судом п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість», не має обов`язку здійснювати охорону товарно-матеріальних цінностей підприємства, тому у відповідача відсутні правові підстави покладання на машиніста конвеєра  ОСОБА_1 матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, оскільки матеріалами справи не встановлено порушення покладених на позивача трудових обов`язків та його вини в незабезпеченні схоронності ТМЦ.
На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. 
При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що з 2013 року позивач займає посаду машиніста конвеєра № 6 в Північному кар`єрі та з жовтня 2020 року був призначений на охорону ТМЦ, однак свої обов`язки щодо збереження схоронності ТМЦ на другому ВМК виконував неналежним чином, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, не перевірив наявність дорученого для збереження ТМЦ вибув додому, оскільки машиніст конвеєра повинен виконувати роботи, в тому числі, і змінні завдання, в межах завдань та обов`язків, передбачених п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість». В іншому випадку, надання працівнику змінних завдань поза його безпосередніми трудовими обов`язками, призвело б до порушення ст. 31 КЗпП України, якою встановлено заборону вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Водночас, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції відповідачем не надано наказів про тимчасове переведення працівника ОСОБА_1 на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, в порядку, визначеному ст.ст. 33, 34 КЗпП України, та згоду останнього на таке переведення.
Оцінюючи встановлену в наказі АТ «Покровський ГЗК» №30-1161021017 від 10.11.2020 року неправомірність дій ОСОБА_1 , а саме - невиконання наряду в повному обсязі, що відобразилося в незабезпеченні схоронності прийнятих під охорону ТМЦ, колегія суддів звертає увагу на те, останнім не приймались під охорону ТМЦ. Про це свідчать, зокрема, покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , надані останніми в судовому засіданні в суді першої інстанції, та наведені у зазначеному наказі обставини щодо неналежної організації керівництвом роторного комплексу № 6 охорони другого ВМК, а саме: відсутності передачі ТМЦ другого ВМК між змінами, які були залучені для збереження схоронності ТМЦ, відсутності журналу прийму – передачі зміни та переліку ТМЦ, переданих під охорону, відсутності чітко сформованого порядку прийому і огляду охоронюваного другого ВМК.
При цьому колеія суддів вважає за необхідне зауважити про відсутність у внутрішніх документах комбінату визначеного порядку дій працівників, які залучаються для збереження схоронності ТМЦ, так і не створеня умов, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей, зокрема, відсутність на об`єкті спеціальної служби охорони та засобів для її ефективного здійснення.
Колегією суддів не приймаються до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що відповідно до п.3.10 Колективного договору між Правлінням акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» і трудовим колективом на 2007-2008 роки, який діє і на теперішній час, працівники несуть відповідальність, у тому числі при наявності вини та на підставі службового розслідування - працівники притягуються до матеріальної та дисциплінарної відповідальності згідно з вимогами чинного законодавства, оскільки в даному випадку машиніст конвеєра повинен виконувати роботи, в тому числі, і змінні завдання, в межах завдань та обов`язків, передбачених п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість», а саме керувати конвеєрами; підтримувати безпечні умови праці на робочому місці, виконувати роботи згідно з технічною, технологічною документацією та змінним завданням; здійснювати реверсування і перемикання руху конвеєрів, регулювати ступінь їх завантаження; регулювати натягу вальних пристроїв; стежити за справним станом перевантажувальних течок, барабанів, пристроїв; брати участь у нарощуванні конвеєра; координувати роботу самохідного конвеєра з роботою екскаватора; брати участь у огляді, планово - попереджувальному ремонті обслуговуваного обладнання, зачищенні та розштибуванні конвеєрних ліній, обмиванні, осланцювуванні, білінні місць скупчення вугільного пилу; проводити змивання зливних канавок; чистить обладнаня; обслуговує припливно-витяжну вентиляцію. Та саме у разі неналежного виконання вказаних вище посадових обов`язків працівник, в даному випадку позивач ОСОБА_1 , несе відповідальність, у тому числі при наявності вини та на підставі службового розслідування, може бути притягнутий до матеріальної та дисциплінарної відповідальності, згідно з вимогами чинного законодавства. 
При цьому слід зауважити, що матеріалами справи не встановлено порушення покладених на позивача трудових обов`язків машиніста конвеєра, відповідачем по справі не надано наказів про тимчасове переведення працівника ОСОБА_1 на іншу роботу, як то забезпечення схоронності ТМЦ ІІ відвального магістрального конвеєра (ОМК), не обумовлену трудовим договором, в порядку, визначеному ст.ст. 33, 34 КЗпП України, та згоду останнього на таке переведення, що свідчить про відсутність вини позивача в незабезпеченні схоронності ТМЦ та неможливість покладення на позивача відповідальності, яка полягає у невиплаті позивачу надбавки за вислугу років та премії за жовтень 2020 року; притягнення позивача до матеріальної відповідальності в розмірі 35 123,76 грн. але не більше розміру середньомісячного заробітку та відшкодування 35 123,76 грн. за рахунок заробітної плати позивача, але не більше їх середньомісячного заробітку в розмірі 10 923,78 грн.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі. 
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат» залишити без задоволення. 
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року. 
Головуючий:
Судді: