ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/268/21 Справа № 705/1136/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Білик О. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
         ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 липня 2021 р.   м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області,  за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Цімохи Р.Р., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області  від 18.05.2021 року, - 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області  від 18.05.2021 року, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , -
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  454 грн. 00 коп.
           Відповідно до даної постанови, 28.02.2021 о 02 год. 40 хв. в м. Умань вул. Інтернаціональна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження освідування на стан сп`яніння на алкотестер Драгер та у медзакладі відмовився у присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судові засідання суду першої інстанції, призначені на 23 квітня 2021 року та 18 травня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою засобів поштового зв`язку. Рекомендоване поштове повідомлення повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду суд не отримував.
Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області  від 18.05.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі  10200 (десять тисяч двісті) гривень та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1   подав апеляційну  скаргу, в якій просить: скасувати постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2021 року, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
         Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
       Додає, що суд розглянув справу поверхово і формально.
        Наголошує, що працівники поліції його зупинили, перевірили документи, сфотографували водійське посвідчення та відпустили, протокол в його присутності не складався, пройти огляд на стан сп`яніння не пропонували, жодних свідків не було, протокол є сфабрикований, пояснення які містяться в матеріалах справи також є підроблені. Даний факт, може бути підтверджений також, відео з нагрудних відеокамер поліцейських, які складали протокол.
        Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , та його захисника Цімохи Р.Р., які підтримали подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга  підлягає  до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст.ст.251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №493668 від 28.02.2021 року, вбачається, що 28.02.2021 о 02 год. 40 хв. в м. Умань вул. Інтернаціональна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження освідування на стан сп`яніння на алкотестер Драгер та у медичному закладі відмовився у присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
В матеріалах справи містяться письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.02.2021 р., зі змісту яких вбачається, що вони були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а саме, його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на прилад «Драгер»  та в медичному закладі (а.с.2).
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом було викликано в судове засідання громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких, як свідків, містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
Вказані свідки в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, однак надіслали до апеляційного суду свої заяви в яких надали письмові пояснення.
Так, 26.07.2021 р. за Вх.№7593/21-Вх. від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він зазначив, що 28.02.2021 р., на скільки він пам`ятає, його зупинили працівники поліції, яких він знає, оскільки працює таксистом, та попросили розписатися, за що саме він розписувався він не пам`ятає. Громадянина ОСОБА_1 , 1994 р.н., 28.02.2021 р. він точно не бачив, та останній в його присутності від проходження освідування на стан сп`яніння не відмовлявся. 
28.07.2021 р. за Вх.№7679/21-Вх.  від ОСОБА_3 на електронну пошту  суду надійшла заява в якій він зазначив, що 28.02.2021 р. ОСОБА_1 він не бачив і взагалі його не знає, по факту складання відносно нього матеріалів за станом сп`яніння повідомити нічого не може, так як на місці зупинки його не бачив. 
При цьому, слід зазначити, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Цімоха Р.Р. заявляв клопотання про виклик та допит працівників поліції, які складали протокол та матеріали про адміністративне правопорушення  та понятих, які зазначені як свідки у протоколі від 28.02.2021 р., складеному за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , проте, постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2021 р. у вказаному клопотанні йому було відмовлено з підстав його необгрунтованості (а.с.18-19).
Відповідно до положень п.1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 р. №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».
Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не вважали за потрібне, для повного та об`єктивного розгляду вказаних матеріалів приєднати, як доказ відео з нагрудних бодікамер працівників поліції, подій від 28.02.2021 р. за участі правопорушника ОСОБА_1 .
В телефонному режимі від поліцейського СРПП ВПД №2 ГУНП в Черкаській області Данилюка М.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №493668 від 28.02.2021 р. щодо ОСОБА_1 було встановлено, що відео з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських відсутнє, так як відеозйомка не велась.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, а відтак тягне за собою безумовне скасування судового рішення.
Отже, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, того що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного  сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.
Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що дійшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
        Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 І.А. Поєдинок