П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8112/21	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача  Димерлія О.О.
суддів  Танасогло Т.М. ,  Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №420/8112/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення на підставі рішення суду;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням базового місяця - січення 2008 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 420/4352/20 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити індексацію позивачу за період з 1 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року. На виконання рішення суду відповідачем нарахована та виплачена ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 18 грудня 2019 року у розмірі 3783,72 грн. Не погоджуючись з розміром виплаченої індексації грошового забезпечення позивач звернувся до суду. Зазначає, що розрахунок індексації мав проводитись із застосуванням базового місяця - січня 2008 року.
Одеський окружний адміністративний суд розглянув матеріали позову та 24 травня 2021 ухвалив судове рішення про відмову у відкритті провадження у справі з урахуванням того, що заявлені у даній справі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку позовного провадження. 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, за яких позивач може звернутись до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - в порядку визначеному ст. 383 КАС  України.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження її розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що на відміну від предмету розгляду у справі № 420/4352/20, де розглядалися питання протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання здійснення нарахування та виплати індексації за певний період, предметом розгляду цієї справи є саме не згода позивача із розміром виплаченої індексації грошового забезпечення, яка була нарахована виходячи з того, що відповідач визнає інший базовий місяць для обчислення індексації ніж січень 2008 року.
Таким чином, на переконання позивача у даній справі спірним є питання щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення, що і визначає предмет та підстави цього спору.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Положеннями ч. 1-3 ст. 242 КАС України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За приписами ст. 2 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
В свою чергу, згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, про наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 820/4261/18.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Підставою звернення до суду з позовом у цій справі № 420/4060/20  є непогодження позивача з сумою індексації грошового забезпечення нарахованої на користь позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, яка була виплачена позивачу на виконання рішення у справі № 420/4352/20, оскільки позивач вважає, що розрахунок індексації мав проводитись із застосуванням базового місяця - січня 2008 року.
Тобто, предметом спору у цій справі є саме невиконання/неналежне виконання органом державної влади судового рішення у справі №420/4352/20.
Колегія суддів звертає увагу, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Судова колегія зазначає, що з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Отже, позивач повинен звернутись до суду в рамках адміністративної справи у справі № 420/4352/20, з заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №420/8112/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Єщенко О.В.