Справа № 423/1088/19 
Провадження № 22-ц/810/620/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року  м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Кострицького В.В.,
суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.
за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.
учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 
представник позивача ОСОБА_2 
відповідач Комунальний заклад «Попаснянська публічна бібліотека»
до перейменування – Попаснянська районна централізована бібліотечна система)
представник відповідача ОСОБА_3 
третя особа Попаснянська районна організація профспілки працівників культури
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою Комунального закладу «Попаснянська публічна бібліотека»
на рішення Попаснянського районного суду  Луганської області від 18 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Лизенко І.В. в м. Попасна Луганської області,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Попаснянська публічна бібліотека» (до перейменування - Попаснянська районна централізована бібліотечна система), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Попаснянська районна організація профспілки працівників культури, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
Позивачка 27.03.2019 звернулась до суду із вказаним вище позовом, у якому просила визнати наказ №28/к від 26.02.2019 про звільнення незаконним, поновити її на роботі на посаді бібліотекаря 10 розряду Гірської бібліотеки для дорослих, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.02.2019 по 26.03.2019 у сумі 6027,84 грн.
Позов обґрунтовано тим, що позивачка працювала на посаді бібліотекаря 10 розряду Гірської бібліотеки для дорослих з 26.09.2012. 
26.02.2019 наказом №28/к її звільнено з посади. Вважає наказ незаконним, оскільки сумлінно та якісно виконувала свою роботу, дисциплінарні стягнення не отримувала, їй нараховувались премії (остання у листопаді 2018 року). Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізналась лише з наказу про звільнення. Наказ про звільнення містить посилання на подання до голови профспілкової організації про згоду на її звільнення, але відсутнє посилання на згоду профспілки. Директор Попаснянської районної централізованої бібліотечної системи (далі ПРЦБС) Попкова О.С. є одночасно головою Попаснянської районної організації профспілки працівників культури, що є прямим порушенням. У засіданні профкому позивачка участі не брала, запрошення не отримувала. З жовтня 2015 року відчуває негативне ставлення до неї директора ПРЦБС та вважає, що винесення їй доган та звільнення обумовлене саме цим. Трудові обов`язки виконувала належним чином, доповідні записки за наслідками перевірок не відповідають дійсності, ознайомлена з ними не була. Надати письмові пояснення їй не пропонували. Вважає, що звільнена незаконно, тому має право згідно ст. 235 КЗпП України на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який з 27.02.2019 по день звернення до суду 26.03.2019 складає 23 дні та становить 6027,84 грн, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 262,08 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 18 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу «Попаснянська публічна бібліотека» (до перейменування - Попаснянська районна централізована бібліотечна система), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Попаснянська районна організація профспілки працівників культури, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю.
Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що  З наведених досліджених судом доказів вбачається, що до якості роботи позивачки мали місце певні обґрунтовані зауваження (у межах підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності), зокрема щодо виконання п.2.10, 2.13 посадової інструкції: бібліотекар видаляє застарілу за змістом та зношену літературу, проводить її списання; проводить інвентаризацію фонду згідно плану; створює довідково-бібліографічний апарат бібліотеки, веде роботу по редагуванню, а також щодо виконання вимог Закону України «Про внесення змін до законів України щодо обмеження доступу на український ринок іноземної друкованої продукції антиукраїнського змісту» від 08.12.2016. Однак, відповідач, накладаючи дисциплінарне стягнення, проступками визнав невиконання позивачкою зауважень та пропозицій від 05.11.2018 та 12.12.2018. Відповідачем не надано доказів того, що ці зауваження і пропозиції мають імперативний, а не рекомендаційний характер, та є обов`язковими до виконання. Відповідачем не надано доказів правомірності встановлення у таких пропозиціях імперативних строків їх виконання. Окрім того, зауваження та пропозиції від 12.12.2018 містили лише фіксацію факту невиконання попередніх пропозицій та не встановлювали нових вимог. Положення про методичну службу (сектор) Попасняської РЦБС, посадові інструкції методистів не містять норми щодо повноважень здійснювати перевірку діяльності філій та ставити бібліотекарям завдання імперативного характеру (а.с.82-93 том 2). Будь-яких організаційно-розпорядчих актів керівництва щодо зобов`язання бібліотекаря до виконання певного обсягу роботи (у кількості примірників та у певні строки) суду не надано та підставою для притягнення до відповідальності вони не зазначені. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. З таких обставин, накладення дисциплінарних стягнень на підставі невиконаних пропозицій рекомендаційного характеру не свідчить про невиконання працівником своїх обов`язків відповідно до посадової інструкції. Згідно Інформації від 21.12.2020, наданої відповідачем, з 01.04.2015 по лютий 2019 із заробітної плати ОСОБА_1 утримувались профспілкові внески та перераховувались на рахунок Попаснянської районної організації профспілки працівників культури. Первинна профспілкова організація Попаснянської РЦБС не є юридичною особою, на праві структурного підрозділу входить до складу Попаснянської районної організації профспілки працівників культури, не має положення та документів про легалізацію (а.с.118 том 2). Суд вважав недоцільним виконання вимог ч.9 ст. 43 КЗпП України щодо зупинення провадження у справі та запиту згоди профкому, оскільки отримання судом згоди на звільнення позивачки, за наявності інших порушень при звільненні, не вплинуло б на вирішення справи по суті. Період вимушеного прогулу позивачки – з 27.02.2019 по 18.06.2021. Вимушений прогул більше одного року стався не з вини позивачки, оскільки вона звернулась до суду 27.03.2019. Тривалість судового розгляду, здебільшого, обумовлюється надмірним навантаженням у суді через неукомплектованість штату суддів, зміною складу суду внаслідок звільнення головуючого судді у відставку. Випадки відкладення судового розгляду мали місце з об`єктивних причин. Отже, відшкодуванню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачки за період з 27.02.2019 по 18.06.2021 включно складає 172 261,44 грн, виходячи з кількості робочих днів у годинах за цей період згідно норм тривалості робочого часу в годинах для 40-годинного робочого тижня за 2019 - 2021 роки – 4601 годин, та середньогодинної заробітної плати позивачки згідно довідки від 15.03.2019 (а.с. 21 том 1), складеної відповідно вимог пункту 2 розділу ІІ, пункту5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, яка становить 37,44 грн. (172 261,44 = 4601 х 37,44
Доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись з таким рішенням суду КЗ «Попаснянська публічна бібліотека». звернулась з апеляційною скаргою, скасувати рішення суду повністю та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Комунального закладу «Попаснянська публічна бібліотека» (до перейменування - Попаснянська районна централізована бібліотечна система), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Попаснянська районна організація профспілки працівників культури, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у повному обсязі
Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі виконанні зауважень і пропозицій Позивач не порушувала б виконання вимог посадової інструкції. Зокрема наголошуємо, як і було констатовано у судовому рішенні, позивач мала достатньо часу для виконання зауважень і пропозицій. А тому на наш погляд, посилання у суду на те, що зауваження і пропозиції не є імперативними є безпідставними. Зауваження і пропозиції стали наслідком не виконання Позивачем своїх обов`язків і в подальшому підставою для винесення догани, а не констатацією лише факту порушення, як зазначається в рішенні. Крім того, слід звернути увагу, що Позивач вказувала, що їй не було відомо про накладення дисциплінарних стягнень, однак як було в подальшому встановлено, вона знала про наявність стягнення, зауважень і пропозиції, однак і надалі продовжувала не виконувати прямі свої обов`язки. При цьому суд не аналізував загалом поведінку Позивача, з якої слідує, що вона, розуміючи обов`язковість зауважень і пропозицій, продовжувала ігнорувати свої обов`язки та необхідність виконання покладених на неї обов`язків.  ОСОБА_1 ніколи не була членом професійної спілки працівників Попаснянської РЦБС та Попаснянської районної організації профспілки працівників культури. Позивач визнавала у судовому засіданні, що вона не є членом жодної із профспілок. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких можна зробити висновок, що ОСОБА_4 було членом Попаснянської районної організації профспілки працівників культури. Суд вважав недоцільним виконання вимог ч.9 ст. 43 КЗпП України щодо зупинення провадження у справі та запиту згоди профкому, оскільки отримання судом згоди на звільнення позивачки, за наявності інших порушень при звільненні, не вплинуло б на вирішення справи по суті. Однак вважаємо, що вданому випадку саме це було б одним із механізмів, щоб усунув будь-які сумнів щодо того, що ОСОБА_4 ніколи не була членом професійної спілки працівників Попаснянської РЦБС та Попаснянської районної організації профспілки працівників культури. Також скаржник вважає неукомплектованість штату суддів, зміна складу суду внаслідок звільнення головуючого судді у відставку не можуть бути підставою для розширення строків вимушеного прогулу. З огляду на зазначене, приходимо до висновку, що рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 18 червня 2021 року по справі № 423/1088/19 є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу 
21 липня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 
Мотивуючи який відповідач зазначила , що з наведених досліджених судом доказів вбачається, що до якості роботи ОСОБА_1 мали місце певні обґрунтовані зауваження (у межах підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності), зокрема щодо виконання п.2.10, 2.13 посадової інструкції: бібліотекар видаляє застарілу за змістом та зношену літературу, проводить її списання; проводить інвентаризацію фонду згідно плану; створює довідково-бібліографічний апарат бібліотеки, веде роботу по редагуванню, а також щодо виконання вимог Закону України «Про внесення змін до законів України щодо обмеження доступу на український ринок іноземної друкованої продукції антиукраїнського змісту» від 08.12.2016. Відповідач, накладаючи дисциплінарне стягнення, проступками визнав невиконання позивачкою зауважень та пропозицій від 05.11.2018 та 12.12.2018. Відповідачем не було надано доказів того, що ці зауваження і пропозиції мають імперативний, а не рекомендаційний характер, та є обов`язковими до виконання. Відповідачем не надано доказів правомірності встановлення у таких пропозиціях імперативних строків їх виконання. Зауваження та пропозиції від 12.12.2018р. містили лише фіксацію факту невиконання попередніх пропозицій та не встановлювали нових вимог. Положення про методичну службу (сектор) Попасняської РЦБС, посадові інструкції методистів не містять норми щодо повноважень здійснювати перевірку діяльності філій та ставити бібліотекарям завдання імперативного характеру. Будь-яких організаційно-розпорядчих актів керівництва щодо зобов`язання бібліотекаря до виконання певного обсягу роботи (у кількості примірників та у певні строки) суду не надано та підставою для притягнення до відповідальності вони не зазначені. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. З таких обставин накладення дисциплінарних стягнень на підставі невиконаних пропозицій рекомендаційного характеру не свідчить про невиконання працівником своїх обов`язків відповідно до посадової інструкції. Наказом директора ПРЦБС ОСОБА_5 №28/к від 26.02.2019 позивачку звільнено з посади бібліотекаря Гірської міської бібліотеки-філії для дорослих, згідно ст. 40 п.З КЗпП України з 26 лютого 2019 року. З переліку підстав, вказаних у наказі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення застосовано до ОСОБА_6 за порушення, за які на неї вже накладено стягнення у виді догани. Отже, відповідачем порушено вимоги 4.1 ст. 147 КЗпП України, згідно якої за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення. Також відповідачем порушено вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки вказані у наказі письмові пояснення позивачки стосуються накладення стягнення від 13.02.2019. Зазначаючи у наказі про звільнення серед підстав також і подання до профспілки, керівник установи не зазначив у наказі та не надав суду згоду профспілки на звільнення позивачки ОСОБА_1 . Судом вирішено недоцільним виконання вимог ч.9 ст. 43 КЗпП України щодо зупинення провадження у справі та запиту згоди профкому, оскільки отримання судом згоди на звільнення позивачки, за наявності інших порушень при звільненні, не вплинуло б на вирішення справи по суті. Тому, судом першої інстанції вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі задовольнити. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, вносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно Рішення Попаснянського районного суду Луганської області визначено період вимушеного прогулу ОСОБА_1 , а саме: з 27,02.2019 по і8.06.2021. Вимушений прогул ОСОБА_1 більше одного року стався не з її вини, оскільки вона звернулась до суду 27.03.2019. Тривалість судового розгляду, здебільшого, обумовлюється надмірним навантаженням у суді через неукомплектованість штату суддів, зміною складу суду внаслідок звільнення головуючого судді у відставку. Випадки відкладення судового розгляду мали місце з об`єктивних причин. Тому судом вирішено, що відшкодуванню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Явка сторін
Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду . Після початку судового розгляду до суду надійшла заява представника апелянта про перенесення розгляду справи, однак судова колегія відмовила в задоволенні клопотання так як у справі відбувалось третє судове засідання без участі представника апелянта, а відповідно до приписів п.2 ч.3 ст223 ЦПК суд розглядає справу у випадку повторної неявки учасника справи або його представника, незалежно від причин неявки.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегією суддів встановлено, що 01.04.2015 позивачка прийнята на роботу у Попаснянську районну централізовану бібліотечну систему на посаду бібліотекаря 10 розряду Гірської бібліотеки для дорослих філії №13, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.13-14 том 1).
Згідно посадової інструкції бібліотекаря бібліотеки-філії ОСОБА_1 , затвердженої 01.04.2015, з якою позивачка ознайомлена 01.04.2015:
п.1.1., 1.2: Призначення на посаду бібліотекаря бібліотеки-філії та звільнення з неї здійснюється наказом директора РЦБС з дотриманням вимог КЗпП України; бібліотекар бібліотеки-філії безпосередньо підпорядковується методисту РЦБС;
п.1.6: На бібліотекаря покладається повна матеріальна відповідальність згідно чинного законодавства України;
п.1.7.: Бібліотекар бібліотеки-філії відповідає за зміст і організацію інформаційного та бібліографічного обслуговування читачів в населеному пункті м. Гірське, вул. Дружби, 20;
п.2.1: Бібліотекар бібліотеки-філії визначає та організує роботу бібліотеки-філії відповідно до плану роботи;
п.2.3. Веде роботу по залученню населення свого селища до бібліотеки, організовує рекламу бібліотеки;
п.2.7. Відповідає за створення сучасного дизайну бібліотеки;
п.2.9: Організовує облік, зберігання і використання фонду, що знаходиться на обліку в бібліотеці-філії. Готує пропозиції по комплектуванню бібліотечного фонду своєї філії;
п.2.10: Видаляє застарілу за змістом та зношену літературу, проводить її списання. Проводить інвентаризацію фонду згідно плану;
п.2.13: Створює довідково-бібліографічний апарат бібліотеки, веде роботу по редагуванню;
п.2.20: Висвітлює діяльність бібліотеки-філії у засобах масової інформації;
п.4.1: Бібліотекар бібліотеки-філії несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку – в межах, визначених чинним законодавством про працю та кримінальним законодавством України (а.с.15-17 том 1).
Наказом директора ПРЦБС ОСОБА_5 №151/к від 11.12.2018 відповідно до ст. 147-149 КЗпП України за неналежне виконання посадових обов`язків, яке виявилось у систематичному невиконанні пропозицій та зауважень методичної служби ПРЦБС, порушенні встановлених строків списання застарілої за змістом, дублетної літератури із фондів бібліотеки-філії та відмові виконувати роботу у повному обсязі без поважних причин, ОСОБА_1 оголошено догану. 
Підставою зазначено: докладна записка методиста ПРЦБС ОСОБА_7 , копія зауважень, копія посадової інструкції бібліотекаря ОСОБА_1 , пояснювальний лист від бібліотекаря ОСОБА_1 (а.с.51 том 1).
Згідно акту від 12.12.2018 ОСОБА_1 надано наказ на ознайомлення та підпису, вона сфотографувала його на мобільний телефон, але підписувати відмовилась (а.с.52 том 1).
Наказом директора ПРЦБС ОСОБА_5 №15 від 13.02.2019 відповідно до ст. 147-149 КЗпП України за неналежне виконання посадових обов`язків, яке виявилось у систематичному невиконанні пропозицій та зауважень методичної служби ПРЦБС, порушенні встановлених строків списання застарілої за змістом, дублетної літератури із фондів бібліотеки-філії та відмові виконувати роботу у повному обсязі згідно посадової інструкції бібліотекаря бібліотеки-філії, ОСОБА_1 оголошено догану. 
Підставою зазначено: докладна записка методиста ПРЦБС ОСОБА_8 від 13.02.2019, копія зауважень, копія посадової інструкції бібліотекаря ОСОБА_1 , пояснювальний лист від бібліотекаря ОСОБА_1 від 13.02.2019 (а.с.58 том 1).
Згідно акту від 14.02.2019 ОСОБА_1 надано наказ на ознайомлення та підпису, вона підписувати його відмовилась (а.с.59 том 1).
Наказом директора ПРЦБС ОСОБА_5 №28/к від 26.02.2019 відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання посадових обов`язків, яке полягає у систематичному невиконанні пропозицій та зауважень методичної служби ПРЦБС, порушенні встановлених строків списання застарілої за змістом, дублетної літератури із фондів бібліотеки-філії та відмовою виконувати роботу у повному обсязі згідно посадової інструкції бібліотекаря бібліотеки-філії, позивачку звільнено з посади бібліотекаря Гірської міської бібліотеки-філії для дорослих, згідно ст. 40 п.3 КЗпП України з 26 лютого 2019 року.
Підставою зазначено: доповідна записка методиста ПРЦБС ОСОБА_8 від 13.02.2019, доповідна записка завідуючої сектору організації, використання єдиного фонду та методичної роботи ОСОБА_7 від 05.11.2018, доповідна записка завідуючої сектору організації, використання єдиного фонду та методичної роботи ОСОБА_7 від 05.12.2018, наказ про винесення догани ОСОБА_1 №151/к від 11.12.2018, наказ про винесення догани ОСОБА_1 №15 від 13.02.2019, письмові пояснення ОСОБА_1 , подання на узгодження про звільнення ОСОБА_1 голові профспілкового комітету працівників РЦБС ОСОБА_8 (а.с.61 том 1).
Згідно акту від 26.02.2019 ОСОБА_1 надано наказ на ознайомлення та підпису, вона підписувати його відмовилась (а.с.62 том 1).
Згідно розпорядження голови Попаснянської районної державної адміністрації – голови Попаснянської військово-цивільної адміністрації №1315 від 23.12.2020 найменування юридичної особи Попаснянської районної централізованої бібліотечної системи змінено на Комунальний заклад «Попаснянська публічна бібліотека» (а.с.199 том 2).
Відповідно до ч.1 ст. 147, ч.1 ст. 147-1 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Позивачкою не оскаржено накази про оголошення догани від 11.12.2018 р. та від 13.02.2019 р., однак з огляду на те, що позивачка звільнена з роботи за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України), то при встановленні чи відповідає звільнення вимогам закону, суд має перевірити законність підстав звільнення, в тому числі накладення дисциплінарних стягнень.
Така позиція викладена у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», яка є актуальною: у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Аналізуючи досліджені судом докази у їх сукупності, судова колегія вважає, що накладення відповідачем дисциплінарних стягнень не відповідає вимогам закону.
Так, підставою для оголошення догани наказом від 11.12.2018 стали доповідна записка методиста ПРЦБС ОСОБА_7 , копія зауважень, копія посадової інструкції бібліотекаря ОСОБА_1 , пояснювальний лист від бібліотекаря ОСОБА_1 (а.с.51 том 1). 
Згідно доповідної записки ОСОБА_7 від 05.12.2018, позивачка систематично не виконує свої прямі обов`язки, зокрема, невиконання ОСОБА_1 зауважень та пропозицій від 05.11.2018 щодо списання застарілої за змістом, зношеної літератури, виконання вимог законодавства щодо вилучення неактуальної, комуністичної літератури, літератури антиукраїнського змісту, надання дублетної літератури до обмінно-резервного фонду (а.с.45 том 1).
З копії зауважень та пропозицій від 05.11.2018 вбачається, що методистом, який є безпосереднім керівником бібліотекаря бібліотеки-філії згідно посадової інструкції, надано пропозиції по покращенню роботи, зокрема: 1) створити новий ряд для систематичної картотеки по УДК, списувати регулярно для СКС законодавчі матеріали (до 01.12.2018), 2) зняти з АК та СК картки на списану літературу (до 01.12.2018), 3) списки для передачі літератури до обмінно-резервного фонду близько 350 примірників надати до 01.12.2018, 4) списати застарілу літературу в кількості 300 примірників (до 01.12.2018), 5) списати зношену літературу в кількості 1000 примірників та застарілу – в кількості 500 примірників (до 01.04.2019) (а.с.43 том 1).
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що не встигла списати застарілу літературу, бо на цей час було заплановано багато заходів, та надано малий термін часу, до обмінно-резервного фонду книги не передала на прохання мешканців міста (а.с.46 том 1).
Судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції , що зазначені позивачкою причини невиконання вказаного обсягу роботи не є поважними, оскільки згідно чинних Типових норм часу на основні процеси бібліотечної роботи, затверджених наказом Міністерства культури і туризму №1631 від 29.12.2008р., наданий час є достатнім; посилання на прохання мешканців міста є безпідставним.
Так, підставою для оголошення догани наказом від 13.02.2019 стали доповідна записка методиста ПРЦБС ОСОБА_8 від 13.02.2019, копія зауважень, копія посадової інструкції бібліотекаря ОСОБА_1 , пояснювальний лист від бібліотекаря ОСОБА_1 від 13.02.2019 (а.с.58 том 1).
Згідно доповідної записки ОСОБА_8 від 13.02.2019, зафіксовано невиконання ОСОБА_1 зауважень та пропозицій від 12.12.2018 щодо списання застарілої за змістом, зношеної літератури, виконання вимог законодавства щодо вилучення неактуальної, комуністичної літератури, літератури антиукраїнського змісту, надання дублетної літератури до обмінно-резервного фонду, не розпочата рекласифікація бібліотечних фондів, не виконана у повному обсязі редакція каталогів та систематичної картотеки статей (а.с.56 том 1).
З копії зауважень та пропозицій від 12.12.2018 вбачається, що зав. сектором методичної роботи зафіксовано, що пропозиції від виїздів 05.11.2018 та 10.08.2018 не виконані, наведено їх перелік; нові зауваження та пропозиції не надано (а.с.47 том 1).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.02.2019 вбачається, що пропозиції від 12.12.2018 виконані частково через перебування на лікарняному з 13.12.2018 по 23.12.2018, складання звіту та проведення запланованих заходів (а.с.54 том 1).
Підставою для звільнення у наказі від 26.02.2019 зазначено наведені доповідні та накази про оголошення догани від 11.12.2018 та 13.02.2019.
З актів про списання літератури від 23.08.2018 вбачається, що позивачкою у 2018 році проводилось списання літератури в загальному обсязі 1000 екземплярів (а.с. 31-42 том 2).
Надані позивачкою акти (а.с. 11-37 том 2) не стосуються періоду накладення дисциплінарного стягнення. 
З наведених досліджених судом доказів вбачається, що до якості роботи позивачки мали місце певні обґрунтовані зауваження (у межах підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності), зокрема щодо виконання п.2.10, 2.13 посадової інструкції: бібліотекар видаляє застарілу за змістом та зношену літературу, проводить її списання; проводить інвентаризацію фонду згідно плану; створює довідково-бібліографічний апарат бібліотеки, веде роботу по редагуванню, а також щодо виконання вимог Закону України «Про внесення змін до законів України щодо обмеження доступу на український ринок іноземної друкованої продукції антиукраїнського змісту» від 08.12.2016.
Однак, відповідач, накладаючи дисциплінарне стягнення, проступками визнав невиконання позивачкою зауважень та пропозицій від 05.11.2018 та 12.12.2018.
Відповідачем не надано доказів того, що ці зауваження і пропозиції мають імперативний, а не рекомендаційний характер, та є обов`язковими до виконання. Відповідачем не надано доказів правомірності встановлення у таких пропозиціях імперативних строків їх виконання.
Окрім того, зауваження та пропозиції від 12.12.2018 містили лише фіксацію факту невиконання попередніх пропозицій та не встановлювали нових вимог.
Положення про методичну службу (сектор) Попасняської РЦБС, посадові інструкції методистів не містять норми щодо повноважень здійснювати перевірку діяльності філій та ставити бібліотекарям завдання імперативного характеру (а.с.82-93 том 2).
Будь-яких організаційно-розпорядчих актів керівництва щодо зобов`язання бібліотекаря до виконання певного обсягу роботи (у кількості примірників та у певні строки) суду не надано та підставою для притягнення до відповідальності вони не зазначені.
З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.
З таких обставин, накладення дисциплінарних стягнень на підставі невиконаних пропозицій рекомендаційного характеру не свідчить про невиконання працівником своїх обов`язків відповідно до посадової інструкції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Відповідно до ст. 147 КЗпП України звільнення є дисциплінарним стягненням, а тому повинно відповідати вимогам ст. 147-149 КЗпП України, зміст яких викладено вище, а також вимогам ст. 43 КЗпП України.
Згідно ч.1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Наказом директора ПРЦБС Попкової О.С. №28/к від 26.02.2019 позивачку звільнено з посади бібліотекаря Гірської міської бібліотеки-філії для дорослих, згідно ст. 40 п.3 КЗпП України з 26 лютого 2019 року.
З переліку підстав, вказаних у наказі, суд приходить до висновку, що звільнення застосовано до позивачки за порушення, за які на неї вже накладено стягнення у виді догани.
Посилання на порушення, вчинене за межами предмету попередніх дисциплінарних проваджень, наказ не містить. 
Отже, відповідачем порушено вимоги ч.1 ст. 147 КЗпП України, згідно якої за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення.
Також відповідачем порушено вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки вказані у наказі письмові пояснення позивачки стосуються накладення стягнення від 13.02.2019.
Окрім того, відповідачем порушено вимоги ст. 43 КЗпП України.
Так, у судовому засіданні позивачка вказала, що була членом Попаснянської районної організації профспілки працівників культури.
Згідно копії заяви позивачки від 01.03.2016 на ім`я директора ПРЦБ ОСОБА_5 , ОСОБА_1 просила відраховувати профспілкові внески з її заробітної плати (а.с.110 том 1).
Згідно Інформації від 21.12.2020, наданої відповідачем, з 01.04.2015 по лютий 2019 із заробітної плати ОСОБА_1 утримувались профспілкові внески та перераховувались на рахунок Попаснянської районної організації профспілки працівників культури. Первинна профспілкова організація Попаснянської РЦБС не є юридичною особою, на праві структурного підрозділу входить до складу Попаснянської районної організації профспілки працівників культури, не має положення та документів про легалізацію (а.с.118 том 2).
Доводи апелянта про те, що суд не аналізував поведінку позивачки не відповідають матеріалам справи та змісту рішення суду (а.с.250-253), судом грунтовно та критично  оцінено діяльність позивачки, однак зроблено висновок , що звільнення застосовано до ОСОБА_6 за порушення, за які на неї вже накладено стягнення у виді догани. Отже, відповідачем порушено вимоги 4.1 ст. 147 КЗпП України, згідно якої за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення.
Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 , що позивачка не була членом будь-якої профспілки не відповідають матеріалам справи. Таке твердження представника відповідача спростовується фактом відрахування із заробітку ОСОБА_1 профвнесків, показами свідків, копією подання директора ПРЦБС про надання згоди на звільнення від 14.02.2019 (а.с.65 том 1).При цьому, зазначаючи у наказі про звільнення серед підстав також і подання до профспілки, керівник установи не зазначив у наказі та не надав суду згоду профспілки на звільнення позивачки.
Доводи відповідача щодо розширення строків вимушеного прогулу несвоєчасним розглядом справи є справедливими однак не впливаюить на вирішення справи по суті та обумовлені обєктивними процесами.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про поновлення на роботі та такими, що підлягають задоволенню. 
Виходячи з аналізу практики висловленої Верховним Судом судова колегія приходить висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги, а постановлене рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.259,367,374,375,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу позивача Комунального закладу «Попаснянська публічна бібліотека» залишити без задоволення.
Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 18 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Дата складання повного тексту постанови – 15 вересня 2021 року.

Головуючий 

Судді: