Справа № 753/5175/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8610/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Кибукевич О.Є.,                      
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Воронцової Марії Олександрівни, подану в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, постановлену у складі судді Каліушка Ф.А., у справі № 753/5175/21 за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом,-
 
                                                  УСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом. Посилаючись на те, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» просило замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим написом № 6533 від 10 травня 2017 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., а саме замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника  АТ «Альфа-Банк».
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року відмовлено у відкриті провадження у справі за заявою АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Воронцова М.О., яка діє в інтересах АТ «Альфа-Банк», подала апеляційну скаргу. Просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження з тих підстав, що подана банком заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Звертає увагу на те, що процесуальним законом надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті. При цьому, КАС України не передбачено можливості заміни сторони виконавчого провадження в інших випадках, коли адміністративна справа судом не розглядалася. Вказаної правової позиції дотримуються й Окружний адміністративний суд міста Києва та Київський окружний адміністративний суд. Відтак, заява АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом підлягає розгляду саме у порядку цивільного судочинства. 
В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 пояснень та заперечень проти доводів апеляційної скарги не надав, питання задоволення апеляційної скарги залишив на розсуд суду.
Представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності особи, що не з`явилася в судове засідання. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі за заявою АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. При цьому, суд виходив з того, що заява має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 вказаного Закону в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
З наведених норм убачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.
Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).
Норми ЦПК України за аналогією із нормами КАС України також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (стаття 378 ЦПК).
 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.
Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.
Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.
Отже нормами ЦПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.
Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 264 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Вказана правова позиція викладене в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відтак, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за заявою АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом.
При цьому, з огляду на вище викладене доводи апеляційної скарги про те, що заява АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом підлягає розгляду саме у порядку цивільного судочинства є безпідставними та відхиляються колегією суддів. 
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Воронцової Марії Олександрівни, подану в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 14 липня 2021 року
Суддя-доповідач
Судді