Ухвала
 
27 липня 2021 року
місто Київ
 
справа № 296/7213/15
провадження № 61-10125ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») 18 червня 2021 року із застосування засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог з метою надання доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
Від заявника у липні  2021 року засобами поштового зв`язку надійшли докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження у справі, перевіряє дотримання заявником інших вимог, зокрема правильність справляння судового збору за подання касаційної скарги.
До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 7 308, 00 грн, втім, заявником не наведено обґрунтування розрахунку сплаченого судового збору з врахуванням змісту позовних вимог, зокрема в частині вимог про:
-       звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 392, 80 кв. м, житловою площею 98, 30 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею 0, 1163 га, з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, що знаходиться за зазначеною адресою, кадастровий номер 1810136600:05:018:0009, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Гефест» у розмірі 748 227, 33 дол. США, шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною під час його примусового виконання на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної об`єктом оціночної діяльності;
-       надання ТОВ «ФК «Гефест» нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки) в управління на період його реалізації з метою збереження та забезпечення передпродажної підготовки.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у певному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У справі № 296/7213/15 спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.
Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18).
Враховуючи, що із касаційною скаргою звернувся позивач, який здійснював виклад позовних вимог, Суд визначає обов`язок заявника навести обґрунтування сплаченого судового збору за подання касаційної скарги, зокрема, виходячи із ціни позову щодо позовних вимог майнового характеру, у разі необхідності здійснити його доплату та надати відповідні доказі на підтвердження справляння судового збору.
Згідно із частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Оскільки заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги, однак не наведено обґрунтування його розміру Верховний Суд вважає за доцільне продовжити заступнику керівника Київської обласної прокуратури строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтею 127 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» строк для усунення недоліків у касаційній скарзі тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду, що не підлягатиме подальшому продовженню.
У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний