ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                   
                                                                                      Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.
10 серпня 2021 р.	Справа № 520/17572/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
В с т а н о в и в:
07.12.2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «УКРНАФТОТОВАР» (далі – ТОВ «УКРНАФТОТОВАР», підприємство) звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача Головного управління ДПС у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган) від 13.11.2020 року № 0027960901, яким підприємству на підставі акту перевірки від 25.09.2020 року № 1371/20-40-32-01-08/39461953 за встановлені порушення ч. 1 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі – Закон № 481/95-ВР в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) на підставі п.п. абзацу 8 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР і п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (далі – ПК України) застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 500.000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає незаконним наказ відповідача від 04.09.2020 року № 2938 на проведення фактичної перевірки, оскільки у наказі визначена підстава проведення перевірки – п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. У даному підпункті передбачено, що фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Однак, контролюючим органом не надано доказів наявності підстав на проведення перевірки позивача, що визначені ст. 80 ПК України, адже в наказі від 04.09.2020 року № 2938 не зазначено жодних відомостей чи посилань на джерела інформації щодо порушень норм законодавства з боку платника податків, а також відсутня інформація про можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. За таких обставин, наказ на фактичну перевірку є незаконним як і сама фактична перевірка. Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2020року № 0027960901, позивач вважає його безпідставним та незаконним, оскільки в акті фактичної перевірки не встановлено дату отримання розпорядження про призупинення ліцензії та не встановлено дату отримання ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» розпорядження про анулювання ліцензії, а тільки зазначено, що 01.09.2020 року ліцензію анульовано. Разом з тим, позивач стверджує, що розпорядження ГУ ДПС у Харківській області про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 06.07.2020 року № 538-р/л він не отримував, а тому ліцензія позивача була дійсна у відповідний період. З акту фактичної перевірки не вбачається факту дослідження ГУ ДПС у Харківській області відповідних розпоряджень. При цьому саме розпорядження від 01.09.2020 року № 770-р/л про анулювання ліцензії позивач отримав тільки 30.10.2020 року засобами поштового зв`язку.
Заперечую вимоги адміністративного позову ТОВ «УКРНАФТОТОВАР», відповідач зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР з 01.07.2019 року оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. Під час проведення перевірки, на підставі наданих документів та згідно даних Системи електронного адміністрування реалізації пального (акцизних накладних) було встановлено факт реалізації позивачем оптових партій пального у період з 01.09.2020 року по 24.09.2020 року. На підставі наведеного, за результатами проведеної перевірки встановлено факт оптової торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року в задоволені вимог адміністративного позову підприємству відмовлено.
Судове рішення вмотивовано тим, що наслідком несвоєчасної сплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право оптової торгівлі пальним є призупинення дії такої ліцензії, а наслідком несплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право оптової торгівлі пальним протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії є анулювання такої ліцензії. Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію , відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу  за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії. Посилаючись на положення п.п. 42.1 та 42.2 ст. 42 ПК України податкові суд зазначив про належним чином вручення позивачу інформації про призупинення дії його ліцензії 29.07.2020 року і, що порядок зупинення ліцензії, а потім анулювання, передбачений Законом № 481/95-ВР, дозволяє платнику усунути недоліки, але не свідчить по те, що ліцензія в період призупинення її дії є діючою та дозволяє платнику податку здійснювати відповідний вид діяльності. Позивач оплату ліцензії на наступний рік не вчинив та відповідного розпорядження про зупинення дії ліцензії за адресою реєстрації підприємства не отримав, такі дії позивача щодо несплати чергового платежу за ліцензію та неотримання розпорядження про призупинення дії ліцензії, з 29.07.2020 року не можуть свідчити про наявність діючої ліцензії у позивача на право оптової торгівлі паливом та наявності підстав для реалізації палива.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ТОВ «УКРНАФТОТОВАР», посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову підприємства.
Вимоги апеляційної скарги позивачем обґрунтовані доводами, аналогічними за змістом підставам адміністративного позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» без задоволення, а судове рішення – без змін, приводячи аргументи аналогічні доводам, викладеним у відзиві на адміністративний позов.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). 
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що одним із видів діяльності ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71).
З метою здійснення вказаного виду господарської діяльності, підприємство отримало в Державній фіскальній службі України ліцензію від 04.07.2019 року № 990614201901141 на право оптової торгівлі пальним, з терміном дії з 04.07.2019 року до 04.07.2024 року (а.с. 32, далі - Ліцензія).
Листом від 16.07.2020 року за № 22684/6/99-00-09-02-01-06 ДПС України повідомило ТОВ  «УКРНАФТОТОВАР» про те, що розпорядженням ДПС від 06.07.2020 року № 538-р/л призупинено дію Ліцензії, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію (т. 1, а.с. 176).
Рекомендоване відправлення ДПС України, скероване 16.07.2020 року на адресу підприємства, 29.07.2020 року відділенням поштового зв`язку повернуто за зворотною адресою з відміткою «інші причини» (т. 1, а.с. 187, 182).
Розпорядженням ДПС України від 01.09.2020 року № 770-р/л анульовано Ліцензію ТОВ «УКРНАФТОТОВАР». Рекомендоване відправлення ДПС України, скероване 01.10.2020 року на адресу підприємства, 30.10.2020 року відділенням поштового зв`язку вручено ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» (т. 1, а.с. 179-180).
Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 04.09.2020 року № 2938 на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), п.п. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1 ст.19-1 ПК України, ч. 1 ст. 16 Закону № 481/95-ВР працівникам ГУ ДПС у Харківській області запропоновано провести фактичну перевірку ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: вул. Надії, буд. 15-А, смт Пісочин, Харківський район, Харківська область, з 15.09.2020 року, тривалістю не більше 10 діб.
У наказі зазначено, що перевірку належить провести за період діяльності з 01.07.2019 року по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону № 481/95-ВР, ПК України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу пального, зняття його залишків, відбору проб і зразків (т. 1, а.с. 21).
24.09.2020 року фахівцями ГУ ДПС у Харківській області проведена фактична перевірка підприємства, за наслідками якою 25.09.2020 року складений акт № 1371/20-40-32-01-08/39461953 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів (т. 1, а.с. 22-23).
В акті перевірки зафіксовано, що у ході перевірки, на підставі наданих документів та згідно даних АЕЗ «СЕАРПСЕ» було встановлено факт реалізації оптових партій пального у період з 01.09.2020 року по 24.09.2020 року (у період відсутності ліцензії на право оптової торгівлі пальним).
Учасниками справи не спростовується та обставина, що у період з 01.09.2020 року по 24.09.2020 року ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» були складені та зареєстровані в АЕЗ «СЕАРПСЕ» чотири акцизних накладних форми «П» про реалізацію пального.
За висновками акту перевірки перевіркою обігу пального встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР – здійснення оптової торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії. 
На підставі висновків акту перевірки та за наслідками розгляду заперечень підприємства 13.11.2020 року відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення (т. 1, а.с. 25-30).
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.  
Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості. Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету. На підставі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.
Відповідно до вимог ст. 16 Закону контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.
Колегія суддів зазначає, що Законом № 481/95-ВР не передбачено застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу за виробництво, торгівлю або зберігання пального на підставі ліцензії, що дає право на здійснення такої діяльності, в якій відсутня інформація про сплату чергового платежу.
Відповідно до ч. 52 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, - ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання. 
До суб`єкта господарювання, який здійснює виробництво, оптову чи роздрібну торгівлю пальним або зберігання пального без наявності ліцензії (ст. 17 Закону № 481/95-ВР) або на підставі ліцензії, дію якої анульовано письмовим розпорядженням органу, що видав ліцензію, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі, зокрема, - 500.000 грн. у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального.
Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених ПКУ або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).
Приходячи до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що висновок, викладений в акті перевірки від 25.09.2020 року № 1371/20-40-32-01-08/39461953 про реалізацію ТОВ «УКРНАФТОТОВАР» оптових партій пального без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним (з 01.09.2020 року по 24.09.2020 року), не відповідає дійсності, оскільки, з урахуванням положень ч. 52 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, лише з 30.10.2020 року Ліцензія підприємства вважається анульованою/недійсною.
Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія судів задовольняє вимоги апеляційної скарги ТОВ «УКРНАФТОТОВАР», скасовує судове рішення та приймає нове про задоволення вимог адміністративного позову підприємства.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР" задовольнити. 
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОТОВАР".
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13 листопада 2020 року № 0027960901.
          Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 13 серпня 2021 року.