ПОСТАНОВА
Іменем України

21 липня 2021 року   
м.Київ
справа №640/12353/20
адміністративне провадження №К/9901/22649/21
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів:  Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Полтавської області, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, провадження в якій відкрите
за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, постановлену у складі: судді-доповідача Черпіцької Л.Т., суддів Пилипенко О.Є, Собківа Я.М.,
У С Т А Н О В И В 
І. Рух справи
1. У червні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 02.04.2020 № 30 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку із неявкою»;
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Полтавської області від 29.04.2020 №299к про звільнення його з посади заступника начальника управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, аналізу інформації та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області та з органів прокуратури Полтавської області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі вищезазначеного Рішення комісії з 30.04.2020;
- поновити його на посаді начальника управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, аналізу інформації та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області з 01.05.2020;
- стягнути з прокуратури Полтавської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. 
2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні рішення видані з грубим порушенням законів України та міжнародно-правових актів, оскільки на момент видання прокурором Полтавської області оскаржуваного ним наказу не існувало законодавчо передбачених підстав для його звільнення. Вказує, що Кадровою комісією № 1 безпідставно не було враховано надану до початку складання іспиту заяву про залишення без розгляду, раніше поданої ним заяви про намір пройти атестацію. Також вказує, що примушування його до проходження атестації суперечить положенням трудового законодавства та містить ознаки дискримінації. Також звертає увагу на те, що на момент прийняття відповідачем наказу про його звільнення фактичної реалізації процедури ліквідації, реорганізації прокуратури Полтавської області чи скорочення штату ще не відбулося.
3. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
4. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.
5. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року.
6. Ухвалою від 06 квітня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 06.04.2021, було залучено Офіс Генерального прокурора до участі у справі у якості третьої особи.
7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року зупинено  провадження у справі №640/12353/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №540/1432/20.
8. Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі №540/1432/20, яка перебуває у провадженні Верховного Суду, та керуючись приписами пункту 5 частини другої статті 236 КАС України зупинив провадження у справі.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
9. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції Офіс Генерального прокурора подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу, і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
10. У касаційній скарзі заявник зазначає про необґрунтованість оскаржуваної ухвали та про безпідставність застосування судом апеляційної інстанції приписів пункту 5 частини другої статті 236 КАС України, які передбачають можливість зупинення провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, а не Верховним Судом. 
11. Підставою відкриття касаційного провадження стала необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень статті 236 КАС України щодо обґрунтованості підстав зупинення провадження у справі.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
12. Підстави для зупинення у справі передбачені приписами статті 236 КАС України, перелік даних підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. 
13. Частиною другою вказаної статті визначено підстави, за яких суд має право зупинити провадження, зокрема пунктом 5 визначено право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
IV. Позиція Верховного Суду
14. Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
15. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
16. Як зазначалося, підставою для зупинення провадження у справі судом апеляційної інстанції, з посиланням на перебування у провадженні Верховного Суду справи №540/1432/20, зазначено пункт 5 частини другої статті 236 КАС України.
17. Водночас можливість застосування цієї підстави для зупинення провадження у справі обумовлюється переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
18. При цьому, Верховним Судом встановлено відсутність відповідної ухвали про передачу справи №540/1432/20 на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду на час постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі, що в свою чергу виключає можливість зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України.
19. Отже, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
20. Колегія суддів також вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування подібності правовідносин цієї справи та справи №540/1432/20.
21. Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
22. За таких обставин касаційна скарга Офісу Генерального прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
23. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
24. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року скасувати, а справу №640/12353/20 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко О.В. Кашпур   О.Р. Радишевська