Ухвала
 
17 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 450/2524/17
 
провадження № 61-14541ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Солонківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання рішення та дій протиправними, недійсними та незаконними, а відмова у передачі земельної ділянки у власність недійсними та незаконними,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Солонківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання рішення та дій щодо погодження проектів землеустрою, надання земельних ділянок, видачу Державних актів, внесення відомостей і  проведення реєстрації спірних земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів протиправними, недійсними та незаконними, а відмову про передачу земельної ділянки у власність недійсною та незаконною.
 
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 30 серпня 2021 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у частині визнання рішення та дій щодо погодження проектів землеустрою, надання спірних земельних ділянок провадження закрити, в іншій частині його позов задовольнити.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження указаних судових рішень заявник указує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не розглянув клопотання щодо закриття провадження, тобто щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Солонківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання рішення та дій протиправними, недійсними та незаконними, а  відмова у передачі земельної ділянки у власність недійсними та незаконними за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року. 
 
Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області вищезазначену цивільну справу № 450/2524/17.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
                                    
                                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                                        Н. Ю. Сакара