ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/82/21	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:
Від Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни – адвокат Банник Н.С.
Від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса – юрисконсульт Негода Л.П. 

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни
на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 (суддя суду першої інстанції – Волков Р.В., час і місце оголошення рішення: 29.04.2021 (повний текст складено – 11.05.2021), м. Одеса, просп. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області)  
по справі № 916/82/21
за позовом Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни 
до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса 
про стягнення 875 529,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бичек Ліліана Віталіївна звернулась до Господарського суду Одеської Області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, в якому просила господарський суд стягнути з відповідача 875   529,37 грн. заборгованості за виконані роботи за Договором підряду на виготовлення проектно-кошторисної документації №2КРБ від 14.04.2020.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 875 529,37 грн. – відмовлено. 
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не надано до суду доказів надсилання проектної документації на юридичну адресу відповідача або на іншу узгоджену з ним адресу. Посилання позивача на телефонну розмову суд вважає недостатнім через недоведеність цієї обставини належними та допустимими доказами, відповідач факт такої розмови не підтверджує.
Суд першої інстанції врахував доводи позивача стосовно того, що відповідач отримав Акт 02.02.2021р. за адресою м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107. Проте, направлення лише Акту приймання-передачі виконаних робіт для підписання не може вважатись належним виконанням обов`язку передати виконану проектну документацію, що в свою чергу не створює зустрічного обов`язку щодо її оплати.
За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 875 529,37 грн. заборгованості за виконані роботи за Договором підряду на виготовлення проектно-кошторисної документації №2КРБ від 14.04.2020 суд першої інстанції вважає передчасними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі №916/82/21. 
Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним, необґрунтованим, винесеним при неправильному застосуванні судом норм матеріального права, при неправильному встановленні судом та недоведеності обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки поданих по справі доказів, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.
Позивач вказує, що виконала роботи за Договором у повному обсязі, звертає увагу суду на наявність позитивного Експертного звіту Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області №16-1701-20 (16-1524-20) від 07.12.2020.
Апелянт зазначає, що 23.12.2020 Бичек Л.В. листом від 22.12.2020 повідомила відповідача про виконання робіт та готовність їх до передачі замовнику, й кур`єрською службою направила розроблену на 14 окремих альбомах у 4 примірниках на паперових носіях та на 1 електронному носії (флешка) проектну документацію, оригінали Акту приймання-передачі виконаних робіт від 22.12.2020 та оригінали Накладної від 22.12.2020 на адресу відповідача. Проте, як вказує позивач, відповідач не прийняв виконані роботи й 23.12.2020 кур`єрська служба повернула пакет документів ФОП Бичек Л.В. із позначкою, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси відмовився прийняти відправлення.
Крім того, позивач пояснила, що у телефонному режимі повідомив відповідача про готовність проектної документації, а відповідач повідомив, що переїхав та просив направити документи на нову адресу: м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107. Позивач відзначила, що кур`єрська служба «КСД» не вказала, що адресат був відсутній за вказаною адресою, а вказала, що отримувач відмовився прийняти пересилання.
Апелянт зазначила, що на підтвердження того факту, що Відповідач фактично знаходиться за новою адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18, к.107 та свідомо вказує у відзиві недостовірну інформацію, слугує й той факт, що 02.02.2021 на адресу Замовника було повторно направлено оригінали Акту виконаних робіт від 22.12.2020. 04.02.2021 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси прийняв відправлення за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18, к.107, про що є підпис уповноваженої особи відповідача та печатка КЕВ м Одеси на накладній кур`єрського поштового сервісу № 4235926.
Окрім того, позивач посилалася на те, що 20.05.2021 Бичек Л.В. Кур`єрсько-поштовим сервісом було направлено на адресу Відповідача: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13 проектно- кошторисну документацію, виконану за Договором № 2КРБ, однак на пункті пропуску в будівлю йому було повідомлено, що на підставі Наказу МО України № 523 від 18.10.2018 р. Отримувач переїхав та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Армійська,18, к.107. Протягом 20 та 21 травня 2021 представник Кур`єрсько - поштового сервісу намагався доставити відправлення Відповідачу, проте Відділ діловодства Замовника від отримання документів відмовився.
Апелянт вказала, що Господарським судом Одеської області під час розгляду справи № 916/82/21 було безпідставно відхилено докази направлення виконаних Робіт за новою адресою Відповідача, неправильно встановлено, що Позивачем не надано до суду доказів надсилання проектної документації на юридичну адресу Замовника або на іншу узгоджену з ним адресу. Такі висновки суду зроблені при недоведеності цих обставин Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси та спростовуються наданими до апеляційної скарги доказами, а саме Наказом МО України №523 від 18.10.2018 p., Листом від 22.11.2018 р. вих. № 303/1/4/1074 та Планом від 02.11.2020 р.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на користь ФОП Бичек Ліліани Віталіївни суму у розмірі 875 529,37 грн., що є заборгованістю за виконані роботи за Договором підряду №2КРБ від 14.04.2020 на виготовлення проектно - кошторисної документації.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/3494/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.06.2021.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 поновлено Фізичній особі-підприємцю Бичек Ліліані Віталіївні строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі №916/82/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі №916/82/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 01.07.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу № 916/82/21 до розгляду на 13 липня 2021 о 16:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.
05.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі №916/82/21. Відзив було направлено засобами поштового зв`язку 01.07.2021, тобто у строки, встановлені в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021.
Відповідач заначив, що відповідно до копій конвертів ТОВ «КСД ОДЕСА» проектна документація по об`єкту Капітальний ремонт будівлі № 287/9 (їдальня), в/м №287, Одеський військовий санаторій, м. Одеса. Шифр 287/9/ЗБ-20 направлялась за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18 в той самий час, як згідно Договору та довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КЕВ м. Одеса знаходиться за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13.
Окрім того, відповідач вказав, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КЕВ м. Одеса знаходиться за адресою 65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13 й за вказаною юридичною адресою відповідач отримує всю поштову кореспонденцію, а також щодо твердження позивача про повернення документів кур`єрською службою КСД на підставі відмови прийняття пересилання не є суттєвим, адже позивач не вказує ні ім`я, ні посаду працівника КЕВ м. Одеси, який відмовився приймати документи, тобто відмовитись від прийняття зазначених документів міг будь-хто, навіть той, хто не має жодного відношення до КЕВ м. Одеси.
Керуючись викладеним вище, відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про стягнення 875 529,37 грн, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 залишити без змін.
13.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ФОП Бичек Л.В. надійшло клопотання про залучення додаткових матеріалів, а саме доказів того, що 09.06.2021 позивач направила на адресу відповідача результати виконаної роботи за Договором № 2 КРБ.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 01.07.2021.
Таким чином, відповідне клопотання  позивач подала з пропуском строку на вчинення даної процесуальної дії.
Відповідно до ч.2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Позивач не подала відповідного клопотання до закінчення встановленого судом процесуального строку – до 01.07.2021, підстав продовжувати вказаний процесуальний строк з власної ініціативи колегія суддів не вбачає, тому апеляційний господарський суд залишає клопотання ФОП Бичек Л.В. про залучення додаткових матеріалів без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України (ухвала в протокольній формі відображена в протоколі судового засідання від 13.07.2021).
13.07.2021 у судовому засіданні прийняли участь представник Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни – адвокат Банник Н.С. та представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса – юрисконсульт Негода Л.П. (самопредставництво згідно Положення).
Оскільки представники обох сторін з`явилися у судове засідання, то на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі №916/82/21 по суті, адже у даному випадку ніщо не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

14.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Бичек Ліліаною Віталіївною та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса було укладено Договір підряду №2КРБ на виготовлення проектно-кошторисної документації, пунктом 1.1. якого передбачено, що підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації (робочого проекту) у відповідності з вимогами ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» по об`єкту: «Капітальний ремонт будівлі №287/9 (їдальня), в/м №287, Одеський військовий санаторій, м. Одеса. Шифр 287/9/ЗБ-20», згідно ДК 021-2015 КОД 45000000-7 «Будівельні роботи та поточний ремонт».
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вартість робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації визначається відповідно до «Зведеного кошторису на проектні та вишукувальні роботи», який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток № 4) та складає: 1 499 201,60 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті одна) гривня 60 коп., без ПДВ.
Вартість робіт з виготовлення проектної документації підлягає коригуванню за результатами обстежень технічного стану будівель (будівельних конструкцій), а також при виявлені недоліків в розрахунку вартості проектно-кошторисної документації контролюючими або експертними органами та за погодженням сторін, з моменту затвердження поправочних коефіцієнтів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (п. 2.2. Договору).
Додатковою угодою №1 до Договору сторони домовились внести зміни до п. 2.1. Договору та виклали даний пункт у наступній редакції: «Вартість робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації визначається відповідно до «Зведеного кошторису на проектні та вишукувальні роботи», який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток № 4) та складає: 1 249 201,59 грн. (один мільйон двісті сорок дев`ять тисяч двісті одна) гривня 59 коп., без ПДВ.
Згідно з графіком фінансування до Договору в редакції Додаткової угоди №1 роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації мають бути виконані в три етапи:
I етап: Інженерно-геологічні вишукування; обстеження будівлі. Строк виконання – травень 2020; розрахункова ціна 373  672,22 грн.;
II етап: Робочий проект будівлі (частковий розрахунок). Строк виконання – липень-серпень 2020; розрахункова ціна 300  000,00 грн.
III етап: Робочий проект будівлі (остаточний розрахунок); уточнення проектних рішень (оплата після отримання позитивного висновку експертизи). Строк виконання – серпень 2020 Розрахункова ціна 575  529,37 грн.
Пунктом 9.1. Договору передбачено, що він набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2020, в частині виконання робіт – згідно Календарного плану (Додаток №2), але в будь-якому разі – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Згідно зі  ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1  статті 626 ЦК України  передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1  статті 202 ЦК України  визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами  статті 14 Цивільного кодексу України  цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до  статті 509 ЦК України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених  статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 173 ГК України  встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 ГК України  встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються  Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Укладений між сторонами по справі Договір, за своєю суттю є договором підряду на проведення проектних робіт.
Відповідно до  ст. 837 Цивільного кодексу України  за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно  ст. 887 ЦК України  за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього  Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 888 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.
Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (ч. 1  ст. 889 ЦК України).
У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Розділом 3 Договору сторони погодили порядок виконання, здачі і прийняття виконання робіт.
Строк виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації поетапно визначено «Календарним планом», який починається з моменту підписання цього Договору (п. 3.1. Договору).
Пунктом 3.3. Договору сторони узгодили, що передача оформленої у відповідному порядку документації по окремим етапам Договору здійснюється за Актом прийому-передачі виконаних робіт.
Згідно з п. 3.4. Договору при завершенні робіт останнього етапу, до проходження експертизи, підрядник представляє замовнику комплект проектно-кошторисної документації, передбаченої «Завданням на проектування» і умовами договору за Актом прийому-передачі в двох примірниках складеного на підставі накладної на приймання комплекту проектно-кошторисної документації.
Замовник протягом 10 днів з дня отримання акту прийому-передачі робіт розглядає такі документи та, в разі відсутності у нього обґрунтованих зауважень, підписує Акт приймання-передачі виконаних робіт і передає Підряднику його примірник. У разі мотивованої відмови Замовника сторонами складається двосторонній акт із зазначенням переліку недоліків робіт, які Підрядник повинен усунути за свій рахунок. Після усунення Підрядником недоліків останній знову подає Замовнику на підписання Акт приймання-передачі виконаних робіт (пункти 3.5., 3.6. Договору).
09.11.2020 Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області складено Експертний звіт (негативний) щодо виявлення помилок та недотримання нормативних вимог у проектній документації на будівництво за робочим проектом «Капітальний ремонт будівлі №287/9 (їдальня), в/м №287, Одеський військовий санаторій, м. Одеса. Шифр 287/9/ЗБ-20» (а.с. 56-60).
07.12.2020 Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області складено Експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації на будівництво за робочим проектом «Капітальний ремонт будівлі №287/9 (їдальня), в/м №287, Одеський військовий санаторій, м. Одеса. Шифр 287/9/ЗБ-20» (а.с. 26-27).
До матеріалів справи позивачем додано Акт від 22.12.2020 прийому передачі виконаних робіт по Договору (далі – Акт) (а.с. 23), а також Накладну від 22.12.2020 на передачу-приймання проектної документації по Договору (далі – Накладна) (а.с. 24), які підписані одноособово ФОП Бичек Л.В.
23.12.2020 позивач за допомогою кур`єрської служби доставки «КСД» направив розроблену на 14 окремих альбомах у 4 примірниках на паперових носіях та на 1 електронному носії (флешка) проектну документацію, два примірники оригіналу Акту приймання-передачі виконаних робіт від 22.12.2020 та два примірники оригіналу Накладної від 22.12.2020 на адресу м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107 (отримувачем вказано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса).
Докази відправлення на вищевказану адресу проектної документації містяться в накладній та описі вкладення (а.с.31 та зворотній бік а.с. 31).
23.12.2020 кур`єрською службою доставки «КСД» повернуто пакет документів позивачу із позначкою «відмова від отримання» (а.с. 31).
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться зокрема відомості про місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 38) місцезнаходженням юридичної особи відповідача є: 65014, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Єврейська, будинок 13.
Відповідно до п. 10.4. Договору всі зміни та доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладання Додаткових угод. 
У матеріалах справи відсутні будь-які Додаткові угоди до Договору, яким б сторони узгоджували іншу адресу відповідача, окрім визначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13. Саме ця адреса зазначена в реквізитах Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса при підписанні вказаного вище Договору.
Пунктом 10.5 Договору встановлено, що у випадках зміни своїх реквізитів з цим договором, Сторони зобов`язані письмово повідомити про це одна одну протягом 3 (трьох) робочих днів.
Апелянтом не було надано, а у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв про зміну своїх реквізитів, зокрема адреси місцезнаходження, зазначеної в Договорі, на іншу - м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107.
Посилання позивача на телефонну розмову колегія суддів вважає недостатнім через недоведеність цієї обставини належними та допустимими доказами. Окрім того відповідач факт повідомлення позивача в телефонному режимі про зміну адреси місцезнаходження у період до 23.12.2020 не підтверджує.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач не надала доказів направлення розробленої проектної документації на юридичну адресу відповідача.
Колегія суддів також зазначає, що в Акті від 22.12.2020 прийому передачі виконаних робіт по Договору та Накладній від 22.12.2020 на передачу-приймання проектної документації по Договору зазначено наступну адресу замовника - 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13.
Тобто достатніх та належних підстав направляти 23.12.2020 виконану згідно умов Договору проектну документацію разом з Актом та Накладною від 22.12.2020 за іншою адресою, ніж була зазначена в реквізитах відповідача у Договорі та містилася в офіційній інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно відповідача, у позивача не було.
Крім того, колегія суддів враховує те, що вся поштова кореспонденція, надіслана судом першої інстанції на юридичну адресу відповідача (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13), була ним отримана у 2021 році саме за цією адресою.

Колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідач 04.02.2021 отримав Акт прийому-передачу виконаних робіт за адресою м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107, однак відповідачем отримано було лише Акт прийому-передачі, в той час як докази отримання відповідачем самої проектної документації, як результату виконаних робіт за Договором, у матеріалах справи відсутні. 
Окрім того, фактичне отримання відповідачем 04.02.2021 кореспонденції за адресою м. Одеса, вул. Армійська, 18, к. 107, жодним чином не свідчить про те, що відповідач знаходився за даною адресою раніше – 23.12.2020.
Посилання позивача на те, що він не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання відповідача до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту, не приймається колегією суддів з огляду на наступне.
Аргументуючи свої доводи, позивач посилається на ч. 4 ст. 882 ЦК України, відповідно до якої передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.
Однак вказана вище правова норма є загальною щодо порядку приймання передачі виконаних підрядних робіт.
Але статтею 890 частиною 1 пунктом 3) Цивільного кодексу України унормовано обов`язки підрядника за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт передати замовнику готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.
Також як вже зазначалося вище за текстом згідно пункту 3.4. Договору при завершенні робіт останнього етапу, до проходження експертизи, підрядник представляє замовнику комплект проектно-кошторисної документації, передбаченої «Завданням на проектування» і умовами договору за Актом прийому-передачі в двох примірниках складеного на підставі накладної на приймання комплекту проектно-кошторисної документації.
Замовник протягом 10 днів з дня отримання акту прийому-передачі робіт розглядає такі документи та, в разі відсутності у нього обґрунтованих зауважень, підписує Акт приймання-передачі виконаних робіт і передає Підряднику його примірник. У разі мотивованої відмови Замовника сторонами складається двосторонній акт із зазначенням переліку недоліків робіт, які Підрядник повинен усунути за свій рахунок. Після усунення Підрядником недоліків останній знову подає Замовнику на підписання Акт приймання-передачі виконаних робіт (пункти 3.5., 3.6. Договору).
Пунктом 2.3 Договору сторони домовилися щодо умов проведення розрахунків, а саме:
Розрахунки за виконані роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації проводяться в безготівковому порядку поетапно (відповідно до «Календарного плану» та «Графіку фінансування» робіт) протягом 30 банківських днів після підписання Замовником без зауважень Акта приймання-передачі проектно-кошторисної документації, та останнього етапу – після проведення експертизи проекту та отримання позитивного експертного висновку та уточнення вартості проектних робіт, виходячи з вартості будівництва, підтвердженої експертним звітом.
Тобто, направлення лише Акту приймання-передачі виконаних робіт для підписання не може вважатись належним виконанням обов`язку передати виконану проектну документацію, що, в свою чергу, не створює зустрічного обов`язку щодо її оплати.

Щодо посилання апелянта на Наказ Міністерства оборони України №523 від 18.10.2018, Лист Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України від 22.11.2018 вих. № 303/1/4/1074 та План переміщення військових частин (підрозділів) Одеського гарнізону від 02.11.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Наказом Міністерства оборони України №523 від 18.10.2018 закріплено частину будівлі за генеральним планом № 7 (адміністративна будівля) військового містечка № 224 (місто Одеса, вулиця Армійська, 18) площею 3513,5 м2 за квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса на праві оперативного управління.
З Листа Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України від 22.11.2018 вих. № 303/1/4/1074 вбачається, що він направляється на адресу Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління для організації роботи щодо реєстрації за квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса речового права оперативного управління на фонди військового містечка № 224 (місто Одеса, вулиця Армійська, 18). Окрім того, в листі зазначено, що про здійснення реєстрації речового права оперативного управління необхідно доповісти в термін до 05.11.2018.
Вищевказані наказ та лист свідчать виключно про те, що частину будівлі за генеральним планом № 7 (адміністративна будівля) військового містечка № 224 (місто Одеса, вулиця Армійська, 18) площею 3513,5 м2 було закріплено за квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса на праві оперативного управління та зобов`язано останнього здійснити до 05.11.2018 реєстрацію речового права. Однак, дані докази жодним чином не встановлюють місцезнаходження відповідача та, зокрема, не підтверджують того, що відповідач як юридична особа станом на грудень 2020 року фактично вже знаходився за адресою - місто Одеса, вулиця Армійська, 18.
Відповідно до п. 2 Плану переміщення військових частин (підрозділів) Одеського гарнізону від 02.11.2020, затвердженого командувачем Сил логістики ЗС України, з метою забезпечення належних умов праці особового складу квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса та підрозділів штабу ВМС ЗС України та виконання покладених завдань перемістити Квартино-експлуатаційний відділ м. Одеса Командування Сил логістики ЗС України з фондів військового містечка № 89 (місто Одеса, вул. Єврейська, 13) на фонди військового містечка №224 (місто Одеса, вулиця Армійська, 18) згідно наказу Міністерства оборони України від 18.10.2018 № 523.
Однак даний план не містить жодних строків виконання та жодним чином не підтверджує того факту, що станом на 23.12.2020 Квартино-експлуатаційний відділ м. Одеса уже переміщений та знаходився за адресою місто Одеса, вулиця Армійська, 18.

Посилання апелянта на те, що 20.05.2021 Бичек Л.В. Кур`єрсько-поштовим сервісом було направлено на адресу Відповідача: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13 проектно-кошторисну документацію, виконану за Договором № 2КРБ, однак на пункті пропуску в будівлю кур`єру  було повідомлено, що на підставі Наказу МО України № 523 від 18.10.2018 р. Отримувач переїхав та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Армійська,18, к.107, не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.
За приписами частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Апелянтом не навів підстав, з яких відповідні докази мали б бути враховані судом апеляційної інстанції та є очевидним той факт, що відповідні докази не існували на момент винесення рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 та відповідно не могли бути оцінені судом першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, у тій справі касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції.
Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.
Відтак, нові докази, на які посилається ФОП Бичек Л.В. в апеляційній скарзі, не існували на момент прийняття оскаржуваного рішення, що виключає можливість їх прийняття судом апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Приймаючи дане рішення, суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене вище, суду першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 875 529,37 грн. заборгованості за виконані роботи за Договором підряду на виготовлення проектно-кошторисної документації №2КРБ від 14.04.2020 є  передчасними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі № 916/82/21 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржене рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі № 916/82/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бичек Ліліани Віталіївни залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2021 по справі № 916/82/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 14.07.2021.

Головуючий                К.В. Богатир

Судді:                В.В. Бєляновський

                І.Г. Філінюк