Справа № 127/27153/17
Провадження № 22-ц/801/1355/2021
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року	Справа № 127/27153/17	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В., 

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 , 

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Оріон»,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 127/27153/17 за апеляційною скаргою адвоката Піпка А. М. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Оріон» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Бойка В. В. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (далі – ПрАТ «Страхова компанія «Перша»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Оріон» (далі - ТОВ «ТД «Оріон») про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 

Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 листопада 2017 року близько 17:25 год на вулиці Коцюбинського в місті Вінниці ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Magnum, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , що належать ТОВ «Торговий Дім «Оріон», виїжджаючи з прилеглої території, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення задньою частиною напівпричепа з автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , який належить їй на праві приватної власності. У результаті зіткнення її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 

У результаті цієї ДПТ їй завдано матеріальну шкоду.
На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «ТД «Оріон» була застрахована відповідно до полісів № АК/5889135 та АК/5889136 від 02 березня 2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - ПрАТ «Страхова компанія «Перша».

Посилаючись на те, що завдана матеріальна шкода їй повністю не відшкодована, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд стягнути з:

- ПрАТ «СК «Перша» матеріальну шкоду в розмірі 16 497,23 грн; 

- ТОВ «Торговий Дім «ОРІОН» матеріальну шкоду в розмірі 49 737,54 грн;

- ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «Торговий Дім «ОРІОН» судові витрати у розмірі 1 548,20 грн (1218 грн + 330,20 доплати) - судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн, витрати за проведення автотоварознавчих експертизи в сумі 3 632,96 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2021 року позов задоволено. 

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 16 497,23 грн. 

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 49 737,54 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

 
У травні 2021 року адвокат Піпко В. М. в інтересах ТОВ «ТД «Оріон» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Піпка А. М. про призначення у справі повторної автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Піпка А. М. про виклик в судове засідання експерта.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Піпка А. М. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року справу призначено до розгляду на 01 липня 2021 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 30 червня 2021 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Оніщук В. В.

Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було залучено до участі в справі ОСОБА_2 , який є винуватцем ДТП, хоча судове рішення може вплинути на його права та обов`язки. 

Суд першої інстанції на основі припущень дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 перебувавав у трудових відносинах з ТОВ «ТД «Оріон».

Крім цього, суд першої інстанції не повідомив належним чином ТОВ «ТД «Оріон» про дату, час та місце розгляду справи. 

Указує, що на час пред`явлення позову спору між сторонами не існувало, оскільки страховик ще не здійснив страхової виплати. При цьому позивач не зазначала про незгоду з розміром страхової виплати.

Заявник вважає, що позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог з порушенням правил, передбачених ст. 49 ЦПК України - після закінчення підготовчого засідання.

Суд першої інстанції помилково взяв до уваги висновок експерта № 6981/19-21 від 17 лютого 2020 року, який не відповідає вимогам ст. ст. 72, 102 ЦПК України. Так, у висновку зазначено неточну інформацію про експерта, якому доручено проведення експертизи. 

Також суд першої інстанції не надав належної правової оцінки ремонтній калькуляції № LE 17-1951, за якої загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 100 293,32 грн, що значно менше ніж визначено експертом.

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Перша» не оскаржується.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача указує на те, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. 

Указує, що суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення висновок експерта № 6981/19-21 від 17 лютого 2020 року.

Цей висновок складено з повним дотриманням вимог статті 102 ЦПК України. Окрім цього, у висновку зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а також указані джерела інформації, які використовував експерт. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 10 листопада 2017 року близько 17:25 год на вулиці Коцюбинського в місті Вінниці ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Magnum, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , що належать ТОВ «Торговий Дім «Оріон», виїжджаючи з прилеглої території, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення задньою частиною напівпричепа з автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. У результаті зіткнення автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 

У результаті цієї ДПТ ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «ТД «Оріон» була застрахована відповідно до полісів № АК/5889135 та АК/5889136 від 02 березня 2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - ПрАТ «Страхова компанія «Перша».

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Перша» з повідомленням про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності. 

Того ж дня ПрАТ «СК «Перша» було здійснено огляд автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 та складено акт огляду транспортного засобу (т. 1, а.с.82).

06 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб (т.1, а.с.81). 

ПрАТ «СК «Перша» визначила, що загальна вартість ремонту транспортного засобу Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ, складає 100 203,32 грн. (т.1, а.с.83-86).

05 лютого 2018 року ПрАТ «СК «Перша» виплатила ОСОБА_1 82 992,77 грн страхового відшкодування (т.1, а.с.77). 

Позиція суду апеляційної інстанції

 
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 цього Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (п. 35.1 статті 35 Закону).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку (пунктом 36.1 статті 36 Закону).

Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

На обґрунтування розміру завданої шкоди ОСОБА_3  надала суду висновок  експерта від 04 грудня 2017 року № 6763/17-21. Однак у цьому висновку не врахована ремонтна калькуляція № LE 17-1951, яка була складена ПрАТ «СК «Перша» лише 02 січня 2018 року.

Також висновок експерта містить розбіжності щодо ідентифікаційних ознак пошкодженого транспортного засобу. Зокрема експерт зазначив у висновку, що оглядав пошкоджений автомобіль Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_4 . Разом з тим, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_3 .

За цих обставин висновок експерта від 04 грудня 2017 року № 6763/17-21 не може підтверджувати розмір шкоди завданої позивачці.

Суд першої інстанції з метою сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав передбачених ЦПК України за клопотанням представника позивача призначив у справі судову товарознавчу експертизу. 

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 6981/19-21 від 17 лютого 2020 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження станом на 27 листопада 2017 року – час огляду, коли автомобіль ще не піддавався ремонтним діям, складав 149 187,54 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску в результаті його пошкодження під час ДТП 10 листопада 2017 року у м. Вінниці на час огляду експертами (27.11.2017), коли автомобіль ще не піддавався ремонтним діям, складала величину 135 953,09 грн (т.1, а.с.235-243).

Встановивши, що факт настання страхового випадку сторонами не спростовується, цивільно-правова відповідальність ТОВ «ТД «Оріон» була застрахована відповідно до полісів № АК/5889135 та АК/5889136 від 02 березня 2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - ПрАТ «Страхова компанія «Перша», розмір завданої  ОСОБА_3  шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу визначений у висновку судового експерта від 17 лютого 2017 року № 6981/19-21, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення зі страховика різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та визначеною полісом сумою страхового відшкодування, а з ТОВ «ТД «Оріон» різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду та не спростовані відповідачем, який оскаржує судове рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експертизи не містить інформації про експерта не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як слідує з висновку автотоварознавчої експертизи від 17 лютого 2017 року № 6981/19-21 виконання дослідження доручено головному судовому експерту ВВ КНДІСЕ Базалицькому В. С., експерту 1 класу, який має вищу технічну освіту другого рівня за ступенем магістра, експертну спеціальність 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу», кваліфікаційне свідоцтво № НОМЕР_5 , видане ЕКК Київського НДІ судових експертиз 16.10.2019, дійсне до 16.10.2024, стаж експертної роботи з 1990 року. 

Експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. ст. 384, 385 КК України. 

Сам лише факт граматичної помилки у прізвищі експерта по тексту висновку не дає підстав вважати, що указаний висновок експертизи не відповідає положенням ст. 102 ЦПК України. 

Отже доводи апеляційної скарги про визнання висновку експертизи недопустимим доказом є безпідставними. 

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не перебувавав у трудових відносинах з ТОВ «ТД «Оріон».

Ця обставина визнавалась учасниками справи при розгляді справи в суді першої інстанції, зокрема ТОВ «Торговий дім «Оріон» у відзиві на апеляційну скаргу визнавало факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «ТД «Оріон» (т. 1, а. с.100-103).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Також ця обставина встановлена у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач подала заяву про уточнення позовних вимог з порушенням вимог ст. 49 ЦПК України - після закінчення підготовчого засідання є безпідставними.

Як слідує з матеріалів справи, позивач подала заяву про зміну та уточнення позовних вимог після ознайомлення з висновком автотоварознавчої експертизи від 17 лютого 2020 року № 6981/19-21 в порядку передбаченому ЦПК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі водія  ОСОБА_2 . 

Ураховуючи обставини справи та зміст позовних вимог, колегія суддів вважає, що судове рішення у справі не впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 .

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ТОВ «ТД «Оріон» підтверджуються матеріалами справи. 

Так розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції щодо доступу до правосуддя.

Указаний правовий висновок викладений у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц.

У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною другою статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Указане порушення норм процесуального закону не призвело до неправильного вирішення спору, а відтак не може бути скасоване судове рішення з одних лише формальних міркувань.

При цьому колегія суддів ураховує те, що ТОВ «ТД «Оріон» у відзиві на позовну заяву висловило свою правову позицію щодо позовних вимог ОСОБА_3 .

Також колегія суддів враховує те, що указана справа за предметом спору та ціною позову є малозначною.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України визначено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті без участі сторін в порядку спрощеного позовного провадження.

Справа яка переглядається, за предметом спору та ціною позову не відноситься до категорії справ, передбачених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, а тому може бути розглянута без повідомлення сторін. 

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Разом з цим, судом першої інстанції допущено арифметичну помилку в рішенні суду та зазначено про стягнення з ТОВ «ТД «Оріон» на користь позивача 49 737, 54 грн, яка підлягає виправленню в порядку ст. 269 ЦПК України та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. 

Інші доводи апеляційної скарги в їх сукупності фактично зводяться до переоцінки доказів та власного тлумачення спірних правовідносин і висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 – 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Піпка А. М. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон» залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2021 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок боржника.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.
Суддя-доповідач                                          С. К. Медвецький

судді:                                                           Л. О. Голота 

                                                                В. В. Оніщук