Ухвала
Іменем України

16 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 202/3608/21
провадження № 51-3934 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої 
ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 липня 2021 року. 
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 30 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 
в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 30 квітня 2021 року, якою відмовлено 
у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 12015040650001789 
про проведення процесуальних дій. 
На вказане судове рішення адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Проте ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 липня 2021 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою адвоката. 
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд його апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, посилаючись при цьому на норми кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Конституцію України, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Верховного суду України (далі – ВСУ), зокрема на Постанову Верховного суду України від 12 жовтня 2017 року 
№5-142кс(15)17, в якій зроблено висновок про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, 
до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити на таких підставах. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу 
про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Положеннями ст. 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, 
які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру 
чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги 
на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають 
і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як убачається з касаційної скарги та копій судових рішень, суддя-доповідач відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката 
ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , послався на положення ст. 309 КПК, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 30 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні про проведення процесуальних дій, 
не входить до переліку ухвал, передбачених ст. 309 КПК, які підлягають оскарженню 
в апеляційному порядку. 
Разом із цим, як убачається зі змісту доданих копій судових рішень, слідчий суддя постановив ухвалу про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 
на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій, керуючись статтями 303, 306 КПК, що прямо передбачено положеннями п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК. 
Отже, посилання захисника на висновок ВСУ у своїй постанові від 12 жовтня 
2017 року №5-142кс(15)17, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, 
яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя постановив ухвалу, яка передбачена кримінальним процесуальним законом (п. 7 ч. 1 ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК).
Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано, керуючись нормами ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були 
би безумовними підставами для скасування чи зміни ухвали апеляційного суду, 
у касаційній скарзі адвоката не наведено.
Оскільки з касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 та копій судових рішень 
не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів вважає, 
що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Беручи до уваги викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 липня 2021 року. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3