ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/1551/21	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 33/817/471/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія -  ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 25 серпня 2021 р. в м. Тернополі за участю представника особи, що притягується до адмінвідповідальності, - адвоката Русина А. С. та апелянта ОСОБА_1 адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як фізична особа-підприємець,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, а матеріали справи повернути на новий розгляд в Тернопільський міськрайонний суд.
Зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і повістки не отримував, а з матеріали справи ознайомився - 27.07.2021. 
Вказує, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права.
Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що місцевий суд прийшов до хибного висновку про наявність у його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Стверджує, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП йому не було надано письмове направлення на проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначає, що технічний прилад - газоаналізатор Alcotest Drager 6810 №ARBF-0251, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 112179 від 25 січня 2021 року, не пройшов повірку та огляд в ДП всеукраїнському державному науково-виробничому центрі стандартизації, метрології, сертифікації, та захисту прав споживачів. Натомість до матеріалів справи працівниками поліції було долучено копію свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор Alcotest Drager 6810 №ARHJ-0251.
Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , а також представника особи, яка притягується до адмінвідповідальності, - адвоката Русина А. С., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду скаржнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що з матеріалами справи ознайомився- 27.07.2021, що підтверджується відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, яка міститься в матеріалах справи, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження. 
Що стосується суті розглянутої апеляційної скарги.
Твердження апелянта про те, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 25.01.2021 року о 00 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Тролейбусна керував транспортним засобом марки «Misubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alkotest 6810 та огляду в КНП "Тернопільський міський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР" на місці зупинки водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2021 року інспектором батальйону №3 УПП у Тернопільській області Слободою П. І. щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3706613, згідно якої в м. Тернополі вул. Тролейбусна, 4а ОСОБА_1 керував транспортним «Misubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, в якого не працював задній правий габарит, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Таким чином вважаю, що транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, за наявності для цього підстав.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції та протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 112179 від 25 січня 2021 року.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав. 
Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 112179 від 25 січня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.
Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.
Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 25 січня 2021 року о 00 год. 50 хв. вищезазначені особи були запрошені в якості свідків по вул. Тролейбусна, 4 , коли ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер". Також працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, як і для проходження аналогічного тесту на місці зупинки транспортного засобу.
Вказані вище письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.
Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, а також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6810, так і в медичному закладі.
Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.
Твердження апелянта, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП йому не було надано письмове направлення на проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, не беруться до уваги, так як ОСОБА_1 в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився проїхати в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що технічний прилад - газоаналізатор Alcotest Drager 6810 №ARBF-0251, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не пройшов повірку та працівниками поліції було долучено копію свідоцтва про повірку іншого регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме: Alcotest Drager 6810 №ARHJ-0251, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки марка зазначених засобів відрізняється між собою згідно матеріалів справи лише двома буквами ARHJ та ARBF, що може бути технічною помилкою. На підтвердження наведеного ці засоби вимірювальної техніки є чинними до 23.10.2021. Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння без пояснень причин, дана помилка не є принциповою та такою, що може суттєво вплинути на остаточне рішення суду.
Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду і всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 . Інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.
Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського 
апеляційного суду Г. І. Коструба