П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1435/21	

Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
ухвала суду першої інстанції прийнята у 
м. Херсон, 11 травня 2021 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,,-
В С Т А Н О В И В :

05.04.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Херсонського центру по нарахуванню здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.04.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, у зв`язку із ненаданням особою, яка звернулась до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, поданим після закінчення встановленого ст. 122 КАС України шестимісячного строку, перебіг якого розпочався 30.09.2020р.
На виконання вказаної ухвали, ОСОБА_1 подала до Херсонського окружного адміністративного суду заяву з обґрунтуванням підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, у якій зазначила, що про порушення своїх прав вона дізналась лише з листа відповідача від 18.02.2021р. № 1048.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.04.2021р. відкрито спрощене провадження у справі.
30.04.2021р. до Херсонського окружного адміністративного суду від відповідача у справі надійшло клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск строку позивачем, встановленого ст. 122 КАС України.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що даний позов подано ОСОБА_1 02.04.2021р. у межах встановленого ст. 122 КАС України строку з моменту отримання відповіді від Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 18.02.2021р. № 1048 про відмову у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5травня як учаснику бойових дій.
Судова колегія вважає, що у відповідності до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ст. 122 КАС України строк для звернення до адміністративного суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно із ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Як встановлено ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами ч. 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст. 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З вищенаведених норм слідує, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Колегією суддів встановлено, що звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 просила зокрема визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати їй щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що разова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою та позивачу мало бути відомо про можливе порушення своїх прав внаслідок неотримання такої допомоги після спливу строку її виплати у відповідному році.
При цьому, в силу вимог ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутись за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.
Правові висновки суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд узгоджуються з правовими висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 06.02.2018р. по справі № 607/7919/17.
З огляду на встановлені обставини, враховуючи наведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно порушення позивачкою строку, встановленого ст. 122 КАС України. Для звернення до адміністративного суду з даним позовом.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не було взято до уваги доводи позивачки, викладені у поданій на виконання ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 08.04.2021р. заяві про усунення недоліків, стосовно того, що про порушення своїх прав вона дізналась саме з відповіді Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 18.02.2021р. №1048 про відмову у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, а відтак звернення до суду відбулось у межах законодавчо встановленого строку – 02.04.2021р.
Саме на отримання листа відповідача від 18.02.2021р. № 1048 апелянт покликається і в апеляційній скарзі, однак, на переконання колегії суддів, отримання позивачем листа відповідача від 18.02.2021 року у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Такий висновок відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.
Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом апелянтом не наводиться.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України, поважність пропуску якого ОСОБА_1 не доведено.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 540/1435/21 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.