Справа № 165/1177/21  Провадження №33/802/548/21 	Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О.Р. 	
Категорія:ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Свередюк Ю.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 454 грн. судового збору.
Так,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 березня 2021 року об 15 год. 00 хв. на вул.Луцькій, що в м.Нововолинську Волинської області, керував автомобілем марки «Опель Комбо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, він же в той же час і тому ж місці, при виїзді з двору будинку №1, не надав переваги в русі мопеду ТХМ, державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснив з ним зіткнення внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.10.2 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Свередюк Ю.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати в частині накладеного стягнення та прийняти нову, якою застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначає про те, що оскаржувана постанова в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованою та незаконною. Вважає, що враховуючи положення ст.ст.8, 9, 61 Конституції України, ст.23 КУпАП, ст.17 Закону України "Про міжнародні договори", норми Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ, а також беручи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з цим, вказує, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є інвалідом ІІ групи довічно, йому протипоказані фізичні навантаження. Крім того, ОСОБА_1 встановлено діагноз протрузія міжхребцевого диску зі стенозом правого міжхребцевого отвору, а також рекомендовано оперативне втручання у зв`язку із заміною кульшового суглобу. При цьому, на його утриманні перебуває матір, яка проживає в м.Хмельницькому, яку враховуючи її вік, необхідно часто провідувати, а також теща, яка є одинокою та за якою він постійно здійснює догляд. Тому, позбавлення права керування транспортними засобами позбавить ОСОБА_1 можливості забезпечувати нормальні умови проживання як для нього самого, так і його родини, що також буде сприяти лише погіршенню матеріального становища і здоров`я. Просить також врахувати, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Шкода завдана ДТП відшкодована в повному обсязі, потерпілий претензій немає, обставин, які обтяжують його відповідальність не встановлено. Вважає, що стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами буде необхідним і достатнім для досягнення мети, передбаченої у ст.23 КУпАП.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та його захисника Свередюк Ю.А., які апеляцію підтримали з підстав викладених у ній, а також перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.        
Постанова судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09.06.2021 року в частині факту вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.
Водночас, апелянт зазначає про те, що є необґрунтованою та незаконною є оскаржувана постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення. На її думку, у суду є цілком законні підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно із ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП для водіїв передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, - такий як  штраф в розмірі  однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1000х17=17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті, інкримінованого йому правопорушення і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення.
А тому, законні підстави для скасування оскаржуваної постанови судді з мотивів яких просить апелянт, відсутні.
При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП врахував характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ст.36 КУпАП визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, як це передбачено положеннями ст.33 цього Кодексу. 
При цьому, доводи апелянта про можливість призначення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення ніж передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на чинному законодавстві України про адміністративні правопорушення, а тому судом до уваги не приймаються як безпідставні.
Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення та можливості призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.
Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.06.2021 року в оскаржуваній її частині є законною та такою, що постановлена у відповідності до вимог КУпАП, а тому підлягає залишенню без змін на підставі п.1 ч.8 ст.294 цього Кодексу.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2021 року щодо нього, - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк