ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 липня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №589/3990/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1081/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2021 року, ухваленого у складі судді Сидорчука О.М., в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. 
Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі не перебував. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 .
На підставі виконавчого листа № 2-538/2008 від 29 лютого 2008 року, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, з нього на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказує, що він приймає активну участь у вихованні та утриманні дитини, аліменти сплачував у повному обсязі і вчасно, однак на сьогоднішній день змінилися обставини, які впливають на розмір аліментів, а саме змінився його сімейний та матеріальний стан, що унеможливлює в подальшому сплату аліментів у раніше визначеному розмірі. Він перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . У шлюбі народився син ОСОБА_5 . Дружина офіційно не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На даний час він офіційно не працює, не має постійного заробітку, його доходи є незначними.
Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить зменшити розмір стягуваних аліментів, визначений виконавчим листом № 2-538/2008 від 29 лютого 2008 року, виданим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття; у разі задоволення позовних вимог після набрання законної сили цим рішенням, відкликати виконавчий лист № 2-538/2008 від 29 лютого 2008 року, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на утримання дочки ОСОБА_3 , та видати новий виконавчий лист.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 21 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права; неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи; на те, що суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам; не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, просить рішення суду скасувати. Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві.
Від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду – залишити без змін.
Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про перенесення судового засідання, оскільки про судове засідання він дізнався із офіційного сайту «Судова влада України 06.07.2021 року. Колегія суддів вважає, що клопотання позивача не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи міститься розписка про отримання ОСОБА_1 18.06.2021 року судової повістки, в якій його повідомлено про розгляд справи 08.07.2021 року. Будь-яких інших поважних причин неможливості взяти участь у судовому засіданні позивач в клопотанні не зазначив. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно виконавчого листа, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області по справі № 2-538/2008 від 29 лютого 2008 року, з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомічно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до розрахунку державного виконавця загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року становить 86 644,70 грн (а. с. 41).
ОСОБА_1 26 квітня 2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а. с. 14).
Від шлюбу має дитину – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 23).
Також в обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 надано виписку по картковому рахунку (а. с. 5-22).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів існування обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів.
Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильних висновків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.
За приписами  ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. 
 Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального стану.
Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому суд зауважує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові № 565/2071/19 (провадження № 61-9460ск20) від 16 вересня 2020 року. 
Позивач не обґрунтував, яким чином укладення ним шлюбу у 2014 році та народження дитини у 2018 року вплинуло до його здатність сплачувати аліменти у визначену раніше розмірі.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також вказує, що він з березня 2019 року втратив роботу та відповідно дохід, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, суду не надав.
Надана ним виписка про рух коштів, не є доказом погіршення його матеріального становища, оскільки вказаний документ вказує лише про рух коштів на одному рахунку. Водночас довідку про доходи позивач суду не надавав.
Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).  
Таким чином, позивач не довів наявність обставин, які відповідно до норм СК України, є підставою для зменшення аліментів.
Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367; 369; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2021року в даній справізалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року. 

Головуючий:                                                        Т.А. Левченко

Судді:                                                                        В.І. Криворотенко

       С.С. Ткачук