ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №320/1594/19
адміністративне провадження № К/9901/7002/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:               Бевзенка В.М., Шарапи В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 (головуючий суддя: Мельничук В.П., судді: Лічевецький І.О., Оксененко О.М.) у справі №320/1594/19 за позовом ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, третя особа: Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про виплату грошової компенсації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб (далі - відповідач), в якому просив:
скасувати рішення Комісії створеної виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 22.03.2019 в частині відмови в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 № 719 (далі - Порядок №719);
зобов`язати відповідача призначити грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку № 719.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, особою, яка не брала участі у справі - Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі за скаргою Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області.
У судовому засіданні 27.02.2020 шляхом постановлення протокольної ухвали апеляційним судом було залучено Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2018.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 09.08.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 у період з 05.09.2014 по 15.09.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Дебальцеве Донецької області, що підтверджується інформацією, зазначеною у довідці ВЧ А 0693 Міністерства оборони України про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №464 від 13.03.2019.
З 12.07.2018 позивачу встановлено 2 групу інвалідності довічно, причина інвалідності захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується інформацією, зазначеною у                     довідці до акта огляду МСЕК серії 1048882 від 12.07.2018.
20.07.2018 Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради видано ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни 2 групи серії НОМЕР_1 .
Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради №378 від 05.06.2018 створено комісію щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації і затверджено       її склад згідно з додатком № 1.
Згідно із витягом з рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради №964 від 18.12.2018 ОСОБА_1 взятий на облік з включенням в список для одержання житла поза чергою як інвалід війни, складом сім`ї 1 чоловік, який проживає по АДРЕСА_1 , окрема 2-кімнатна, ж/пл. 31,4 м.кв з 1994 року, де зареєстровано 4 чоловіка.
15.05.2019 позивач відповідно до Порядку №719 звернувся до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації із заявою про призначення йому, як інваліду 2 групи, грошової компенсації на придбання житла.
Відповідно до інформації, зазначеній у акті обстеження матеріально-побутових умов члена сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідів І-ІІ груп із числі військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов       від 18.03.2019, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 52,9 м. кв, яку отримав з фонду комунального майна Броварської міської ради Київської області.
Рішенням Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 22.03.2019 позивачу       відмовлено у призначенні грошової компенсації на придбання житла. Підставою для відмови зазначено, що проведеною перевіркою наявності       прав на нерухоме майно особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова допомога       встановлено, що ОСОБА_1 має у власності 1/3 частину квартири розташовану у АДРЕСА_2 (1/3 частини квартири складає 10,46 кв.м). Отже, забезпечений житлом, відповідно до норм.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом 2 групи, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції м. Дебальцеве Донецької області, а тому, відповідно до положень Порядку №719, має право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення. Натомість відповідач з непередбачених на те пунктом 15 Порядку №719 підстав відмовив йому у призначенні грошової компенсації.
Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач забезпечений житлом в межах норм, визначених житловим законодавством.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у визначеному пунктом 15 Порядку №719 переліку підстав для відмови в призначенні грошової допомоги відсутня така підстава, як забезпечення житлом. Суд першої інстанції констатував, що позивач виконав усі передумови для отримання грошової допомоги, зокрема, з 18.12.2018 перебуває на квартирному обліку у виконкомі Броварської міської ради на підставі рішення від 18.12.2018 №964 та внесений до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Доказів того, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення позивач знятий з квартирного обліку відповідачем не надано. Також на переконання суду першої інстанції обраний позивачем у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача призначити йому грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення відповідає вимогам справедливості та поновлює ОСОБА_1 в правах.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до вимог житлового законодавства норма забезпечення жилою площею встановлюється на рівні 13,65 м2     на одну особу, але не менше 9 м2 на одну особу. Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач створював штучну потребу у поліпшенні житлових умов з метою отримання грошової компенсації, зокрема ним було відчужено (подаровано дружині ОСОБА_2 ) декілька об`єктів нерухомого майна, що належали йому на праві власності:       за договором дарування №2176 від 21.08.2018 будинок АДРЕСА_3 ; за договором дарування №2173 від 21.08.2018 частина АДРЕСА_1 . Також з інформації, зазначеній у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.08.2019 та від 18.08.2019, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 належить частина АДРЕСА_5 , придбана дружиною Позивача ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 29.04.2016 у у шлюбі з ним. Таким чином, суд апеляційної інстанції констатував, що станом на 21.08.2018 позивач був забезпечений житлом відповідно до встановлених норм ЖК України. 
Водночас наразі у власності позивача знаходиться 1/3 частини у АДРЕСА_1 , житловою площею 10,4 м2, що перевищує середній рівень забезпеченості житлом у Київській області. Окрім того, суд апеляційної інстанції відзначив, що 07.05.2019     Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області     було прийнято рішення №519, яким вирішено зняти позивача з квартирного обліку. Зазначене рішення мотивоване тим, що на час взяття його на квартирний облік, він приховав інформацію про належність йому на праві власності 1/3 частки вищевказаної квартири.
За результатами судового оскарження рішення Виконкому Броварської міської ради Київської області №519 від 07.05.2019, постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2020 у справі №361/3377/19 залишено без змін рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2019 про відмову у задоволенні позову.
За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Комісія обґрунтовано відмовила позивачу у призначенні компенсації, оскільки заявник забезпечений житлом, та не потребує поліпшення житлових умов.
Водночас суд апеляційної інстанції відхилив твердження апелянта (третьої особи) про те, що Комісія є неналежним відповідачем у справі, оскільки саме до відання Комісії відноситься вирішення питань, пов`язаних із призначенням грошової компенсації. Крім того, законодавець у пункті 18 Порядку №719 чітко визначив право заявника оскаржити до суду рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Скаржник наполягає на тому, що висновки суду апеляційної інстанції про створення штучних умов для поліпшення житлових умов ґрунтуються виключно на припущеннях. За позицією скаржника,  суд апеляційної інстанції не врахував того, що у відповідача не було законних підстав для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, позаяк останній виконав усі передумови, зокрема на час вирішення питання перебував на квартирному обліку у списку для одержання житла поза чергою як інваліда війни. Крім того, на переконання скаржника, наявність у його власності 1/3 частини у квартири не спростовує того факту, що позивач потребує поліпшення житлових умов. 
Також, на переконання скаржника, у суду апеляційної інстанції не було правових підстав допускати до участі у розгляді справи представника третьої особи - Якуніну С.В., оскільки така належним чином не підтвердила повноваження представляти інтереси Управління соціального захисту в порядку самопредставництва. Крім того, скаржник просив звернути увагу і на ту обставину, що судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права було залучено до справи третю особу, зокрема без постановлення ухвали.  
Відповідач у поданому до суду касаційної інстанції відзиві просить відмовити у задоволенні касаційної скарги. Зазначає, що позивач не потребує поліпшення житлових умов, а отже відсутні правові підстави для виплати йому грошової компенсації.
Додатково до відзиву на касаційну скаргу відповідач скерував на адресу Верховного Суду результати перегляду в касаційному порядку рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2019 та постанови Київського апеляційного суду від 11.02.2020 у справі №361/3377/19 про оскарження рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №519 від 07.05.2019 щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у списку для одержання житла поза чергою, як інваліда війни з 18.12.2018.
Третя особа також подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції просила відмовити у задоволенні вимог касаційної скарги позивача. Стверджує, що на підставі належних документів здійснювала представництво інтересів Управляння у суді апеляційної інстанції.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3551-ХІІ).
Частиною першою статті 7 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до інвалідів війни належать особи з числа: військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників,     які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.
Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр) встановлені Порядком №719.
Отже, пункт 1 порядку № 719 визначає критерії для визначення осіб які  мають право на грошову компенсацію, зокрема особа не лише повинна мати певний статус та знаходитись на квартирному облік, але й обов`язково потребувати поліпшення житлових умов. 
Відповідно до положень пунктів 3, 4 Порядку №719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I - II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).
Грошова компенсація виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ, для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ, які потребують поліпшення житлових умов.
Отже, зазначені норми визначають умови отримання компенсації, серед яких, перебування на квартирному обліку та потреба в поліпшенні житлових умов є обов`язковими.
Позивач відноситься категорії осіб, визначених пунктом 3 Порядку № 719. 
Ключовим питанням у цій справі є законність та обґрунтованість рішення Комісії з відмови позивачу у призначенні грошової компенсації з підстав, що позивач забезпечений житлом відповідно до норм, встановлених житловим законодавством.
Пунктом 5 Порядку №719 визначено, що за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).
До повноважень комісії належить: перевірка наявності у особи статусу члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; визначення категорії особи як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю; перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; перевірка факту спільного або роздільного проживання членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які мають право на грошову компенсацію; прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; визначення розміру грошової компенсації; перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про виплату грошової компенсації (пункт 6 Порядку №719).
За правилами, встановленими пунктом 7 цього Порядку, заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа особисто подають до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).
Перелік документів, які подаються разом із заявою про призначення грошової компенсації наведений у пункті 8 Порядку №719.
Відповідно до положень пунктів 10-12 Порядку №719 орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дня прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення протягом трьох робочих днів, а у випадку, визначеному у пункті 22 цього Порядку, протягом десяти робочих днів вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.
Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації.
Отже, цим нормативним документом унормовано алгоритм дій Комісії у разі надходження заяви про призначення грошової компенсації особі з інвалідністю, зокрема який включає в себе перевірку статусу особи, яка звернулася за призначенням грошової компенсації, факту взяття на квартирний облік особи з інвалідністю, а також майнового стану особи заявника.
Відповідно до пункту 15 Порядку №719, Комісія може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги з таких підстав:
1) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом п`ятим пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ; 
2) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку);
3) заявник не є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ;
4) заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ;
5) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку;
6) заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації;
7) заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату;
8) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю.
Водночас підстави для відмови, визначені пунктом 15 Порядку №719, мають застосовуватись у сукупності із пунктами 3, 4 цього Порядку, які в свою чергу визначають статус особи та умови надання компенсації.
Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач не відповідає визначеним у пунктах 3, 4 Порядку №719 умовам, оскільки формально знаходиться на квартирному обліку і не потребує поліпшення житлових умов. 
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для виплати ОСОБА_1 грошової компенсації .
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а тому відсутні підстави для його скасування.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №320/1594/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          В. М. Бевзенко 
                                                                                          В. М. Шарапа