УХВАЛА

13 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 183/4605/20
адміністративне провадження № К/9901/31790/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів:                     Кравчука В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2021 у справі № 183/4605/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенка Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування припису,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенка Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила:
- визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення № 1708 від 11.12.2012;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення № 1707 від 11.12.2012;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення № 1706 від 11.12.2012;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення № 1705 від 11.12.2012;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1704 від 11.12.2012.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2021, позов повернуто.
Причиною повернення позову було недоведення позивачкою поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом.
Не погоджуючись із вищевказаними ухвалою та постановою позивачка оскаржила їх у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
При постановленні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції вказав, що позивачкою не надано належного обґрунтування причин тривалого зволікання із оскарженням спірних рішень.
Суд погоджується з таким висновком Третього апеляційного адміністративного суду з огляду на таке.
За правилами ч. 1 ст. 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частиною 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
У свою чергу Третім апеляційним адміністративним судом установлено, що позивачка звернулася до суду із позовом пропустивши установлений на те строк.
Зокрема, судами першої та апеляційної інстанцій вірно установлено, що
«позивачка була ознайомлена з відповідним висновком експерта від 25.09.2014, який має юридичну силу та є самостійним засобом доказування, так само, як і інші висновки експертиз, які у подальшому проведені у різних провадженнях та на окреме замовлення позивача. Крім того, 11.12.2018 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 804/101/13-а позивачці було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року у справі № 804/101/13-а з огляду на те, що обставини, які стали підставою для звернення до суду ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими.»
Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Таким чином, Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 та повертаючи позов, правильно застосував положення пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Загалом, скаржниця на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, неодноразово вказувалось, що право на доступ до судочинства, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 року у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 333 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2021 у справі № 183/4605/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                              В.М. Кравчук 
                                                                                                              В.М. Шарапа