ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/1333/21 пров. № А/857/8646/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                           Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 31 березня 2021 року  у справі № 380/1333/21 (головуючий суддя Костецький Н.В., м. Львів)  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив: 
а) зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на його користь доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 рік;
б) зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року включно.

Рішенням від 15 березня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.    
Визнав протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 рік та індексації грошового забезпечення з червня 2016 по жовтень 2017 року включно.
Зобов`язав Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 рік.
Також суд зобов`язав Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року включно. 

31 березня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалив у даній справі додаткове судове рішення, яким стягнув з Департаменту патрульної поліції України області (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3000 (три тисячі) грн судових витрат на професійну правничу допомогу. 

Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу на додаткове судове рішення, оскіьки вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки визначені судом до відшкодування витрати на правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.   

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга належить до задоволення частково з таких підстав.  

Відповідно до  статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою  статті 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.    
Відповідно до частини першої  статті 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої  статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 9 частини першої  статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI ,,Про адвокатуру та адвокатську діяльність”  (далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закон № 5076-VI).
Відповідно до  статті 19 Закону № 5076-VI  видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Статтею 134 КАС України  передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до  закону  досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що до клопотання про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу адвокат Шпарик Н.Я. долучив договір про надання правової допомоги від 01.12.2020 року; акт виконаних робіт від 18.03.2021 на суму 3000 грн за надані послуги; платіжне доручення № PE56-H70В-8EP2-3297 від 19.03.2021 на суму 3000 грн.
Дослідивши вказані документи, колегія суддів встановила, що згідно акту виконаних робіт виконавець надав наступні послуги, а саме: підготовка та подання адвокатського запиту (тривалість – 0,5 год.); підготовка і подання адміністративного позову до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час та заборгованість по індексації грошового забезпечення (тривалість – 2 год.), підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/1333/21(тривалість – 0,5 год.). Згідно умов договору сторони оцінили 1 год. роботи адвоката в сумі 1000,00 грн..  
Ухвалюючи рішення про стягнення 3000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу пов`язані із юридичним супроводом справи №380/1333/21 та підтверджені належними та допустимими доказами. 
Однак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про неспівмірність заявлених вимог по відшкодуванню витрат на правничу допомогу із складністю справи, оскільки ця категорія справ є справами незначної складності та по них є стала судова практика, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань, як наслідок - сума витрат на її написання є завищеною.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з урахуванням обсягу (пропорційності) задоволених позовних вимог, дійсності та необхідності проведеної адвокатом роботи, а також розумності їхнього розміру, співмірності, беручи до уваги значну кількість аналогічних справ та відповідно наявність певної судової практики, враховуючи розмір витрат на правничу допомогу по інших аналогічних справах, присудженню підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.  
За змістом ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає правильним змінити резолютивну частину додаткового рішення суду першої інстанції щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх до 1500,00 грн.  
Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-     

                                                           ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково. 
Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 31 березня 2021 року у справі № 380/1333/21 змінити, виклавши абзац перший та другий резолютивної частини в такій редакції: 
,,Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України області про зобов`язання вчинити дії, -  задовольнити частково.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції України області (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн судових витрат на професійну правничу допомогу”.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.     

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено 06.07.2021.