Ухвала                                                                       
 
11 серпня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 191/2592/19-ц
провадження № 61-6770св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
          суддів:                Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Стрільчука В. А., Яремка В. В., 
               
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак Ольги В`ячеславівни, Гулейкова Ігоря Юрійовича, Усика Григорія Івановича у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
21 квітня 2021 року  ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у вказаній справі.
 
03 червня 2021 року ухвалою Верховного Суду поновлено ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_3 , витребувано матеріали цивільної справи, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання (дії) судових рішень, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
22 червня 2021 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій просила: слухати справу за участі сторін; викликати її, відповідача, третю особу, суддю суду першої інстанції та суддів апеляційної інстанції до судового засідання для надання пояснень; викликати для надання пояснень у судове засідання її сина ОСОБА_4 . Про дату судового засідання повідомити її та інших сторін належним чином та завчасно. 
 
24 червня 2021 року цивільна справа № 191/2592/19-ц надійшла до Верховного Суду. 
 
16 липня 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:       Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2021 року заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід передано іншому судді у порядку, передбаченому статтею 40 ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2021 року у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 11 серпня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Відмовляючи у задоволенні клопотання  ОСОБА_3 про розгляд справи за участю сторін; суддів судів першої та апеляційної інстанцій та її сина ОСОБА_4 , суд виходи із того, що оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься                    в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), то підстав для задоволення заяви  ОСОБА_3  немає. При цьому, суд вказав, що суддя суду першої інстанції та судді суду апеляційної інстанції не можуть бути викликаними у судове засідання для надання пояснень щодо обставин справи, у якій вони ухвалювали судове рішення.
 
У зв`язку з перебуванням судді Усика Г. І. у відпустці, 06 серпня 2021 року для розгляду цієї справи за результатами повторного автоматизованого розподілу справи визначено колегію суддів, що розглядатимуть справу, а саме: головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,                      Стрільчука В. А., Яремка В. В. 
 
09 серпня 2021 року до суду надійшла заява  ОСОБА_3 про відвід складу суду, а саме: суддям Ступак О. В., Гулейкову І. Ю., Усику Г. І.
 
Зазначена заява про відвід мотивована тим, що 29 червня 2021 року її заява про розгляд справи за участю сторін у справі отримана суддею, але процесуального рішення з цього питання так і не винесено. У заявниці виникло стійке розуміння, що вся колегія є зацікавленою у результатах розгляду справи не на її користь. Затягування розгляду її звернень викликає сумнів у неупередженості судового розгляду, отже, ОСОБА_3 вважає, що такі дії порушують Бангалорські принципи поведінки суддів. Колегія суддів намагається підтасувати необхідні факти на користь позивача. 
 
Розглядаючи заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., Верховний Суд виходить із такого.
 
Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу            і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів                                         в неупередженості або об`єктивності судді. 
 
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною другою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. 
Зміст заяви ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів,            з огляду на таке.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада          2006 року).
 
Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейков І. Ю., Усик Г. І. виявляють особисту упередженість у цій справі, оскільки безсторонність судді презюмується, а доказів протилежного заявником суду не надано, і судом не встановлено.
 
Щодо наявності об`єктивного критерію. 
 
По суті заява про відвід обґрунтована тим, що на думку заявниці, Верховний Суд зобов`язаний задовольнити її заяву про виклика в судове засідання для дачі особистих пояснень як сторін по справі, та і її сина, а також суддю суду першої інстанції та суддів апеляційної інстанції, які ухвалювали рішення у цій справі. Неприйняття рішення про виклик у судове засідання, на думку заявниці, свідчить про упередженість колегії суддів. 
 
Оцінюючи такі доводи заяви про відвід, Верховний Суд виходить із того, що при призначенні справи до судового розгляду, клопотання ОСОБА_3 про виклик учасників справи та інших осіб у судове засідання для дачі особистих пояснень - розглянуто. Суд не знайшов підстав для його задоволення, у зв`язку із чим справа призначена до розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.   
 
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя     у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. 
 
Частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони                            з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. 
 
Оскільки у заяві про відвід ОСОБА_3 не наведено доводів, які б свідчили про існування об`єктивних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., а по своїй суті заява про відвід обґрунтована незгодою із процесуальним рішенням суду про розгляд справи без виклику учасників справи для дачі особистих пояснень, тому заява про відвід є необґрунтованою.
 
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
 
При цьому, оскільки суддя Усик Г. І. не входить до складу колегії суддів, що розглядає справу, заява ОСОБА_3 про відвід судді Усику Г. І. в цій частині підлягає залишенню без розгляду. 
 
Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу,                           і визначається у порядку, встановленому частиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді,                       а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
 
Оскільки заява ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Верховного Суду надійшла    до суду 09 серпня 2021 року, тобто менше ніж за три робочих дні до судового засідання, яке призначено на 11 серпня 2021 року, тому відсутні підстави передавати заяву ОСОБА_3 на розгляд іншому судді.
 
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак Ольги В`ячеславівни, Гулейкова Ігоря Юрійовича.
 
Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Усика Григорія Івановича залишити без розгляду. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                       О. В. Ступак

Судді:                                                                                                І. Ю. Гулейков 

                                                                                                          С. О. Погрібний

                                                                                                          В. А. Стрільчук

                                                                                                                                    В. В. Яремко