ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року
м. Харків

справа № 638/15236/19
провадження № 22-ц/818/2954/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.
Суддів          Котелевець А.В., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря Колесникова О.О.
Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката – Бєлокриницького Артема Олександровича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року, постановлені суддею Цвірою Д.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами та визнання недійсним договору поділу майна подружжя, 
УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя.

05 лютого 2020 року ОСОБА_2   звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року зустрічний позов повернуто заявнику з підстав передбачених п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2   подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про повернення зустрічної позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним. 
Посилався на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Скарга містить посилання на те, що суд першої інстанції не врахував те, що вимоги, зазначені в позовній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 638/18499/18 та розглядається в Дзержинському районному суді м. Харкова в іншому складі суду, за своїм змістом відрізняються по суті від позовних вимог, викладених у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 , поданої в межах розгляду цивільної справи № 638/15236/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя.
Посилаючись на наявність в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова в іншому складі суду цивільної справи № 638/18499/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, суд першої, інстанції прийняв 11 лютого 2021 року оскаржувану ухвалу, виходячи з того, що за наявності зазначеної цивільної справи 05 лютого 2020 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов, в тому числі з вимогою про стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором.
При цьому в оскаржуваній ухвалі зазначено, що у суду відсутні відомості про всі позовні вимоги ОСОБА_2 в цивільній справі, яка перебуває в провадженні іншого складу суду, але вимога щодо стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором міститься і в зустрічний позовні заяві і в цивільному позові, який перебуває в провадженні іншого складу суду.
Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до ОСОБА_2 по справі № 638/15236/19 вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошової суми в розмірі 882 388,86 грн, в якості 1/2 частини грошових коштів, сплачених нею на погашення заборгованості за договорами кредиту в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03.07.2007 року та № 014/1800/82/91003 від 17.08.2007 року, а також визнати за позивачем права власності на 1/2 частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 376 кв.м, в порядку поділу спільного майна подружжя.
Так, предметом зустрічного позову є, зокрема: стягнення 1/2 частини грошових коштів, сплачених особисто ОСОБА_2 на погашення кредитних заборгованостей за договором про надання споживчого кредиту AT «Укрсиббанк» № 11140717000 від 12 квітня 2007 року в розмірі 300 000,00 доларів США та додатковою угодою до нього № 5 від 03 листопада 2011 року (щодо збільшення суми кредиту за кредитними договорами, видачу нових траншів в гривні) - в сумі 1 818 117,48 грн; за договорами кредиту ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03 липня 2007 року таза № 014/1800/82/91003 від 17 серпня 2007 року-в сумі 668 429,00 грн, а всього сплачених ОСОБА_2 в загальній сумі 2 486 546,48 грн, які підлягають поділу, оскільки придбані в період шлюбних відносин та були спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, в зустрічній позовній заяві заявлені вимоги про встановлення факту окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з жовтня 2012 року, а також визнання недійсним договір про поділ майна подружжя від 02 квітня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 183.
Отже, як первісний, так і зустрічний позови у цій справі взаємопов`язані між собою, оскільки правовідносини у первісному та зустрічному позовах виникають, зокрема, щодо вирішення спору між подружжям про стягнення сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами, які укладені за час перебування у шлюбі та є спільною власністю подружжя.
В свою чергу, предметом розгляду цивільної справи № 638/18499/18, що розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова в іншому складі суду, є вимога про стягнення 1/2 частини сплачених ОСОБА_2 грошових коштів на погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 828/11-27/37/7-006, укладеного Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» отриманого за згодою ОСОБА_1 під час шлюбу.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 подано до суду позовну заяву про стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, яка перебуває в провадженні іншого складу суду (цивільна справа № 638/18499/18) та 05 лютого 2020 року подав зустрічний позов, в тому числі з вимогою про стягнення 1/2 сплачених грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, а тому вважав за необхідне застосувати п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.  
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя та просила стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 882388, 86 грн в якості компенсації Ѕ частини грошових коштів сплачених нею на погашення заборгованості за договором кредиту в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03.07.2007 та №014/1800/82/91003 від 17.08.2007 року та визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку в порядку поділу майна подружжя.
Такі самі позовні вимоги про стягнення Ѕ частини грошових коштів сплачених в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» за тими ж договорами заявлено і ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві.
Між іншим зустрічна позовна заява ОСОБА_2 містить вимоги щодо поділу і іншого майна подружжя.
Посилання суду першої інстанції на наявність іншого позову ОСОБА_2 який перебуває у провадженні Дзержинського районного суду у іншому складі суду не можна вважати обгрунтованою підставою для повернення зустрічного позову, оскільки судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про те, що обидва позови ОСОБА_2 подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача, з тим спмим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішкення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається. Не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Предметом розгляду цивільної справи № 638/18499/18, що розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова в іншому складі суду, є вимога про стягнення 1/2 частини сплачених ОСОБА_2 грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , оскільки позивач з відповідачем перебував з 25 липня 2003 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року розірвано та під час шлюбу 28 листопада 2007 року між позивачем та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АК БСР «Укрсоцбанк») укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 828/11-27/37/7-006, за яким кредитор зобов`язався надавати кредит в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 490 000,00 доларів США, з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, вказаного в п. 1.1.1 - на строк до 05 листопада 2017 року, який укладено за згодою ОСОБА_1 , між якою та АК БСР «Укрсоцбанк» 28 березня 2010 року було укладено нотаріально посвідчений Договір поруки № 820/16/10-007. Оскільки на момент припинення шлюбних відносин заборгованість перед банком складала 2 539 384,50 грн, ОСОБА_2 повністю погасив заборгованості 14 грудня 2015 року в розмірі 3 009 005,53 грн, отже, в порядку регресу, має право на стягнення з ОСОБА_1 1/2 частини сплачених ним особисто на погашення кредитної заборгованості грошових коштів в розмірі 1 504 502,76 грн.
Такі вимоги є відмінними від вимог які зазначені у зустрічній позовній заяві.
Судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви.
Враховуючи викладене ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної заяви підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.
Доводи викладені у апеляційній скарзі заслуговують на увагу та приймаються судовою колегією.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення зустрічної  заяви з підстав  передбачених  п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Частиною 1 ст.193 ЦПК України визначено, що  відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Із наданих судом першої інстанції виділених матеріалів справи судова колегія позбавлена можливості надати оцінку діям ОСОБА_2 щодо їх відповідності до ст. 193 ЦПК України.
За правилами п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до помилкової ухвали.
Керуючись ст. 367,368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1ст. 379, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката – Бєлокриницького Артема Олександровича задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2021 року про повернення зустрічної позовної заяви скасувати.
Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий                                                                              О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                   А.В. Котелевець

                                                                          Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.