П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/9027/20	

                                                                                                               Головуючий в І інстанції: Завальнюк І.В.
                                                                                 Дата та місце ухвалення рішення: 21.12.2020 р. 
                                                                      м. Одеса
          
        П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

         судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                                      судді – Стас Л.В.
                                      судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» до Державної служби України з питань безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 208357 від 06.07.2020 року про застосування адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17  000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.07.2020 Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № 208357 про застосування до товариства адміністративно-господарських санкцій за порушення ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови позивач посилався на те, що у спірних правовідносинах товариство не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт». Товариство вказувало на те, що згідно  свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів транспортний засіб марки RENAULT модель MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 належить фізичній особі – ОСОБА_1 , а напівпричіп з державним номерним знаком НОМЕР_2 – фізичній особі ОСОБА_2 . З огляду на недоведеність, на думку позивача, його вини у вчиненні порушення, позивач вважає протиправним притягнення його до адміністративно-господарської відповідальності згідно оскаржуваної постанови.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» подало апеляційну скаргу, в якій,  посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не було прийнято до уваги доводи, викладені у позовній заяві стосовно належності транспортного засобу та напівпричепу не ТОВ «Лідер-Сервіс», а фізичним особам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Крім того, апелянт посилався на те, що товариством не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило його представника взяти участь у розгляді справи, надати пояснення. Доказів вручення товариству відповідного повідомлення відповідачем не надано.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам позивача та наданим у їх підтвердження доказам, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2020 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на автодорозі М.-05 Київ-Одеса 450 км + 500 здійснено перевірку т/з марки RENAULT модель MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Перевіркою встановлено перевищення транспортним засобом допустимого навантаження на одиночну вісь автомобіля на 2,01 тони. При нормативно допустимій вазі 11 т, встановлено 13,01 т, тобто перевищення склало 18,27%. Параметри, визначені в акті про перевищення параметрів відповідають показникам виміру та вказують на перевищення нормативних парламентів, що також підтверджується чеком зважування від 29.05.2020 о 22:47 год.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області винесено постанову № 208357 від 06.07.2020 року про застосування до ТОВ «Лідер-Сервіс» адміністративно-господарського штрафу відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 17 000 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт було встановлено, що перевізником, та відповідно, відповідальною особою за порушення транспортного законодавства, є саме ТОВ «Лідер-Сервіс». Вказаних висновків відповідач дійшов у зв`язку із дослідженням міжнародної товарно-транспортної накладної на перевезення вантажу SMR № 3191 (інвойс № 34 від 25.05.2020 року), в якій вказано, що перевізником є саме позивач.
З огляду на викладене, відповідач вважав прийняту постанову № 208357 від 06.07.2020 року про застосування адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17  000 грн. правомірною та обґрунтованою.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, посилався на те, що діюче законодавство України чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. Суд зазначив, що  позивачем не заперечується  факт перевищення габаритного параметру від нормативного водієм ОСОБА_3 під час перевезення вантажу транспортним засобом марки RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , а правова позиція зводиться до заперечення товариством того, що він є перевізником. В свою чергу суд зазначив, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про транспорт з міжнародної транспортної накладної на перевезення вантажу SMR № 3191 (інвойс № 34 від 25.05.2020) встановлено, що перевізником було саме ТОВ «Лідер Сервіс».
Також суд вказав на те, що з наданих представником відповідача доказів вбачається, що на розгляд справи 06.07.2020 року позивача було належним чином та завчасно запрошено викликом від 24.06.2020 року № 47347/32/24-20, який направлений рекомендованим листом з повідомленням (6501408351155), проте позивач не скористався своїм правом взяти участь у розгляді та не прибув в призначену дату.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно частин першої, четвертої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5  Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).
Пунктом 3 цього Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
За змістом пункту 2 Порядку № 879  великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно із п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Наведеними вище правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
З матеріалів справи встановлено, що адміністративно-господарські санкції були застосовані до позивача у зв`язку із встановленням факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на 18,27 % без відповідного дозволу, зокрема, встановлено  навантаження на вісь транспортного засобу -13,01 т, тоді як гранично допустимою є 11 т.
У зв`язку з виявленням вказаного порушення позивача було притягнуто до відповідальності згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Слід зазначити, що п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі – Порядок № 1567), встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
При цьому, відповідно до пункту 27 Порядку № 1567, у  разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Як вже зазначалось вище, заперечуючи правомірність оскаржуваної постанови, ТОВ «Лідер-Сервіс» посилалось на те, що товариство не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. 
Судом встановлено, що в матеріалах  справи наявне повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення від 24.06.2020 року, адресоване ТОВ «Лідер-Сервіс», в якому позивача запрошено на розгляд справи 06.07.2020 року до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.
У підтвердження направлення вказаного повідомлення-запрошення, відповідач надав копії списків направлення рекомендованих поштових повідомлень, з яких вбачається, що на адресу ТОВ «Лідер-Сервіс» 24.06.2020 року був направлений рекомендований лист з повідомленням (6501408351155).
З метою з`ясування всіх обставин по справі судом апеляційної інстанції ухвалою від 01.07.2021 року було витребувано від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області докази у підтвердження його доводів щодо належного сповіщення ТОВ «Лідер-Сервіс» про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, вручення (отримання) товариству (ом) з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт  № 47347/32/24-20 від 24.06.2020 року.
На виконання вимог зазначеної ухвали, відповідачем було надано вже наявні в матеріалах справи докази, зокрема, списки направлення рекомендованих поштових відправлень та повідомлення-запрошення від 24.06.2020 року. Однак, будь-яких доказів у підтвердження вручення представнику ТОВ «Лідер-Сервіс» відповідного повідомлення відповідач не надав.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи на участь у розгляді її справи, положення Порядку № 1567 передбачило можливість розгляду справи без участі особи у разі неявки такої особи на розгляд справи.
Обов`язок забезпечення участі заінтересованих осіб у розгляді справи шляхом належного повідомлення з метою реалізації їхнього права на захист, подання відповідних пояснень, покладено на Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.
Колегія суддів вважає, що  обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи може вважатися виконаним лише у разі, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про порушення законодавства про транспорт.
З огляду на вищенаведене, не переконавшись у тому, що суб`єкт господарювання належним чином повідомлений  про час та місце розгляду справи, відповідач не мав законних підстав розглядати справу.
Позбавлення заінтересованої особи можливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується її безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду справи, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі та надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що за не належного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнята постанова № 208357 від 06.07.2020 року про застосування до ТОВ «Лідер-Сервіс» адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17  000 грн. не може вважатись законною, прийнятою на підставі вимог законодавства, у межах наданих відповідачу повноважень.
У спірних правовідносинах має місце порушення принципів Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р., зокрема: право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акту, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом.
Варто зазначити, що право бути вислуханим під час розгляду його справи, дійсно віднесено до одного основних складових (принципів) адміністративної процедури.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.2 КАС України особа має право на участь у процесі прийняття рішення, яке стосується її інтересів.
При вирішенні спору колегія суддів, також, враховує, що у п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи обставини справи у їх сукупності та нормативне регулювання спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що недотримання Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області вимог Порядку №1567, є достатньою підставою для визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208357 від 06.07.2020 року.
Вказане не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення від 21.12.2020 року.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм матеріального чи процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції  недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи,  колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення - про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено  судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.09.2020 року № 1481. При зверненні з апеляційною скаргою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3153 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1704 від 22.02.2021 року.
З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Лідер-Сервіс», в даному випадку наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми сплаченого судового збору, що разом складає 5 255 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року - скасувати.
Прийняти по справі нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. за  № 208357 від 06.07.2020 року, прийняту Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.
Стягнути з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (код ЄДРПОУ 39816845, 65014, місто Одеса, вул. Успенська, 4) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Сервіс» код ЄДРПОУ 34379917, 65025, м. Одеса, вул. 21 км Старокиївської дороги, приміщення 424) судовий збір у розмірі 5  255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених  ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 22.07.2021 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                         Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                         І.О. Турецька