УХВАЛА

19 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/12948/20
адміністративне провадження № К/9901/28980/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду                       Кашпур О.В.  перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від         02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку щодо припинення розгляду заяви по отриманню паспорту громадянина України та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, у якому просила: 
визнати протиправним та скасувати Висновок щодо припинення розгляду заяви по отриманню паспорту громадянина України ОСОБА_2 від 10 вересня 2020 року; 
зобов`язати оформити та видати ОСОБА_2 , паспорт громадянина України вперше.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2021 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано Висновок Окнянського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо припинення розгляду заяви по отриманню паспорту громадянина України   ОСОБА_2 від 10 вересня 2020 року.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби  України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України вперше відповідно до заяви-анкети №5045665 від 21 серпня 2020 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року  рішення суду першої інстанції змінено у частині зобов`язання міграційної служби оформити та видати позивачці паспорт громадянина України у відповідності до заяви-анкети №5045665 від 21 серпня 2020 року, викладено дану частину рішення у наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України вперше відповідно до поданої заяви-анкети у відповідності до норм діючого законодавства".
В іншій частині рішення залишено без змін.
03 серпня 2021 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області вдруге засобами поштового зв`язку звернулося із касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року. Скаржник просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Посилаючись на положення частини другої та третьої статті 328 КАС України, відповідач вважає, що вказані судові рішення підлягають касаційному оскарженню, оскільки судом першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та процесуального права, а саме: Закон України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2021 року № 5492-VI, Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25 березня 2015 року № 302.
У касаційній скарзі як на підставу для відкриття касаційного провадження скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Зазначає також, що судові рішення оскаржуються з підстав передбачених частинами другою і третьою статті 353 КАС України (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).
Посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не зазначив  щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду, а лише вказав, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України неповнолітнім особам у зв`язку з тим, що дані  отримані з відомчих інформаційних систем, без даних Реєстру, картотек, не підтверджують інформацію, надану заявником.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Щодо посилання скаржником на пункт 4 статті 328 КАС України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Згідно із частиною третьою статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими; 3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу; 8) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Судове рішення не підлягає скасуванню з підстави, визначеної пунктом 7 цієї частини, якщо учасник справи, який подав касаційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
У касаційній скарзі відповідач не зазначив, які саме норми процесуального права, передбачені  частиною другою, третьою статті 353 КАС України, порушено судами під час розгляду справи, а отже не виклав підстави оскарження судових рішень. 
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм  права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість  перегляду справи з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею  248, пунктом 4 частини п`ятої статті   332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку щодо припинення розгляду заяви по отриманню паспорту громадянина України та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                       О.В. Кашпур