КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
єдиний унікальний номер справи: 359/1346/21 
номер провадження: 33/824/1781/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ                    УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн.
 
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заперечував керування транспортним засобом на час складання протоколу, поліція на його вимогу на місці складання протоколу відеодоказів керування не надала. Наголошував, що автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, сніговий покрив на автомобілі вказував на те, що автомобіль перебував тривалий час у нерухомому стані. Згідно бланків пояснень свідків вбачається, що 12 лютого 2021 о 04-43 ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на  визначення стану сп`яніння, за допомогою приладу Драгер або у лікаря - нарколога. Водночас, згідно відеозапису з камер поліції  видно, що він категорично заперечував керування, на вимогу поліції відмовився від огляду на приладі Драгер. У направленні на огляд водія транспортного засобу поліція зазначила, що на огляд до лікарні ОСОБА_1 не доставлявся - відмовився. Водночас, до відповідальності за ст. 130 КУпАП може бути притягнутий виключно водій, а тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З урахуванням викладеного, в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилався також на ст.ст.  252, 294 КУпАП вказуючи на те, що апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом, на вимоги ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Александров Д.О. доводи апеляційної скарги підтримали. ОСОБА_1 додатково надав пояснення про те, що 11 лютого 2021 року їхав на роботу на авто, яке зламалось. Він відштовхав автомобіль на узбіччя, після роботи зняв акумулятор для підзарядки. Повернувшись до автомобіля після підзарядки акумулятора, намагався його завести, в цей час під`їхав патрульний автомобіль, він пояснив їм ситуацію, автомобіль раптово завівся, і з дозволу поліції він поїхав на СТО, приблизно через 500 метрів побачив проблискові маячки. Після зупинки автомобіля, пояснив, що було холодно, він тремтів і повільно розмовляв. Оскільки поліція не назвала ознак алкогольного сп`яніння він не розумів для чого повинен проходити огляд, а тому відмовився з підозри навмисного втручання поліції. 
 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Винуватість ОСОБА_1 у відмові проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичних обставин, встановлених у постанові, доведена наявними у справі належними та допустимими доказами, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні яким надано належну оцінку судом першої інстанції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332794 від 12 лютого 2021 року вбачається, що 12 лютого 2021 о 04 год. 15 хв. в м. Бориспіль по вул. Глибоцька 10-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Slavuta, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запрошені працівниками поліції в якості свідків, засвідчили вищевикладені обставини (а.с. 5-6).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Так, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки, як пояснили працівники поліції, мають підстави вважати, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився.        
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332794 від 12 лютого 2021 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення,  письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 12 лютого 2021 року, відповідно до яких, 12 лютого 2021 року вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп`яніння або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я; відеозаписом, наданим працівниками поліції, відповідно до якого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній за участю двох свідків відмовився від проходження огляду.
Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Кваліфікація дій правопорушника судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.
 
Адміністративне стягнення  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливими, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так й іншими особами.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, оцінює критично та вважає це способом уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його показання спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1   керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Йому пропонували пройти тест на місці чи в лікаря, на що він категорично відмовився.
Крім того, під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 надав пояснення про те, що після того як завівся його автомобіль він з дозволу працівників поліції почав здійснювати рух, що додатково спростовує доводи апеляційної скарги в частині заперечення  водієм обставин щодо керування транспортним засобом на час  зупинки його працівниками поліції.
 
Відповідно до п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,   і проведення такого огляду, водій  транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з  його  результатами,  направляється  поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, у  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від огляду. 
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу  так і в медичному закладі, відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст. 266 КУпАП.
 
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 допущено факт ухилення від проходження огляду. Доводи щодо недовіри до патрульної поліції, судом також відхиляються, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд в закладі охорони здоров`я самостійно, куди був направлений.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
З урахуванням вищевикладеного, та відсутності надання скаржником нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, суд вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення немає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -        
 
п о с т а н о в и в  :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року залишити без змін.
 
  Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: