ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/542/20  Номер провадження 22-ц/814/2189/21	Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар Ряднина І.В.

імена (найменування) сторін:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Воскобійники»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Шишацького районного суду Полтавської області, ухвалене 18 червня 2021 року у складі судді Вергун Н.В. 
по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом та просив про розірвання договорів оренди землі, укладених між ним та СТОВ «Воскобійники».
В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником земельних ділянок 
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,63 га кожна, що розташовані на території Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області.
Вказував, що 01 квітня 2009 року було укладено два окремі договори оренди землі, відповідно до яких орендар прийняв у строкове платне користування вказані земельні ділянки строком на 25 років та зобов`язався вносити орендну плату у формі та розмірі не менше 3 % від нормативно – грошової оцінки земельних ділянок, що на момент укладення договорів складало 1214,92 грн. на рік з урахуванням індексації по кожній земельній ділянці.
Зазначав, що орендар порушував договірні зобов`язання, а саме не повністю сплачував орендну плату, про що свідчать залишки недоплачених сум, зокрема, станом на 01 січня 2016 року у сумі 708,80 грн; станом на 01 січня 2017 року - 138,80 грн; станом на 01 січня 2018 року - 1 955,70 грн; станом на 01 січня 2019 року - 19 069,96 грн; станом на 01 січня 2020 року - 531,46 грн. 
Крім того, позивач вказував, що орендар погіршив якість земельних ділянок за час їх використання, внаслідок чого нормативна грошова оцінка земельних ділянок зменшилась зі 112 850,80 грн. у 2018 році до 82 999,81 грн. у 2019 році.
Оскільки товариством не дотримано виконання вимог, передбачених статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі», та умов договорів, чим порушено його права як орендодавця, ОСОБА_1 просив суд розірвати вищевказані договори оренди землі від 01 квітня 2009 року, укладені між ним та СТОВ «Воскобійники», зареєстровані за № 041057300024 та № 041057300025.
Справа розглядалась судами різних інстанції протягом тривалого часу.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 18 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив позивач, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, позивач ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Воскобійницького старостинського округу Шишацької селищної ради, площею 2.6288 га з кадастровим № 5325781200:00:013:0036 та площею 2.6289 га, кадастровий № 5322283000:00:011:0155 (т. 1 а.с.6-7, 10-11).
01 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Воскобійники» укладено договори оренди землі, згідно умов яких орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування вищевказані земельні ділянки строком на 25 років та зобов`язався вносити орендну плату у формі та розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що на момент укладення договорів оренди складало 1 214 грн. 92 коп. на рік з урахуванням індексації по кожній земельній ділянці (т.1 а.с.8-9, 12-13).
Вказані договори оренди землі зареєстровані Шишацьким відділом Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру України» 09 червня 2010 року за № 041057300024 та № 041057300025 (т.1 а.с.8-9, 12-13).
Згідно з умовами оспорюваних договорів оренди землі орендна плата вноситься як правило у грошові формі, але за згодою сторін може бути проведена у натуральній формі (сільськогосподарська продукція) або відбірковій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, робіт, послуг, що надаються орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати зазначається у додатку до цих договорів.
Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року, передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.
Згідно з відповіді СТОВ «Воскобійники» від 21 лютого 2020 року, наданої ОСОБА_1 на його звернення про розмір нарахованої орендної плати, утриманих податків та зборів, виплат та залишків по земельних ділянках, борг перед орендодавцем становить: станом на 01 січня 2016 року у сумі 708,80 грн; станом на 01 січня 2017 року - 138,80 грн; станом на 01 січня 2018 року - 1 955,70 грн; станом на 01 січня 2019 року - 19 069,96 грн; станом на 01 січня 2020 року - 531,46 грн (т. 1 а.с. 25, т. 2 а.с. 61).
Згідно картки рахунку 68.6.1 СТОВ «Воскобійники» станом на 22 березня 2020 року орендна плата ОСОБА_1 була повністю виплачена (т. 1 а.с. 46-47, т. 2 а.с. 9-11).
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для розірвання спірних договорів та задоволення позовних вимог, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» тут і далі у редакції, чинній на момент укладання договорів, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі.
За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно відповіді СТОВ «Воскобійники» № 158 від 21 лютого 2020 року про розмір нарахованої орендної плати, утриманих податків та зборів, виплат та залишків по земельних ділянках, борг товариства перед ОСОБА_1 дійсно наявний. 
Крім того, згідно картки рахунку НОМЕР_1 . СТОВ «Воскобійники» станом на 22 березня 2020 року орендна плата позивачу була повністю виплачена товариством.
Верховний Суд під час касаційного перегляду рішення у цій справі звернув увагу на те, що судам необхідно з`ясувати чи ухилявся ОСОБА_1 від одержання орендної плати за вказаний період, чи намагався він у такий спосіб штучно створити підстави для розірвання оспорюваних договорів оренди землі. 
При новому розгляді судом першої інстанції було враховано висновки Верховного Суду та встановлено, що позивач ухилявся від отримання орендної плати та створював різні підстави для цього, бажаючи розірвати спірні договори оренди землі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, орендну плату за 2016 рік відповідачем було сплачено повністю. 
За 2017 рік залишилися невиплачені збільшені відсотки, оскільки ОСОБА_1 не підписав додаткову угоду, як зазначено у листі – повідомленні № 579 від 21 вересня 2017 року (т. 2 а.с. 41).
У 2018 році ОСОБА_1 не отримав орендну плату з підстав ненадання ним банківських реквізитів товариству.
СТОВ «Воскобійники» мало можливість перерахувати кошти за 2017 – 2019 роки у сумі 34659 грн. 86 коп. тільки 12 грудня 2019 року, одразу після повідомлення позивачем банківських реквізитів, що підтверджується платіжним дорученням № 29742 від 12 грудня 2019 року (т. 2 а.с 55).
У 2020 році ОСОБА_1 виплачено 23352 грн. 44 коп., з яких 18532 грн. 40 коп. становить орендна плата та 5000 грн. 04 коп. виплата, як члену Спілки, що підтверджується платіжним дорученням № 35169 від 30 жовтня 2020 року (т.2 а.с. 59).
Таким чином, істотного порушення умов договору не вбачається, оскільки відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем, як стороною договору оренди, мети договору, а саме, отримання плати за використання земельної ділянки.
Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок діяльності відповідача відбулося критичне пошкодження родючого шару ґрунту, знищення корисних властивостей землі.
Як вбачається з матеріалів справи згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.01.2018 року № 87/179-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6288 га з кадастровим № 5325781200:00:013:0036 складала 112 850, 80 грн. та земельної ділянки та площею 2.6289 га, кадастровий № 5322283000:00:011:0155 складала 112 850, 80 грн.(а.с. 15-16).
Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок № 5325781200:00:013:0036 та № 5322283000:00:011:0155 їх грошова оцінка в 2019 та 2020 роках складала 82996,81 грн та 82999,97 грн. відповідно (а.с. 79-83).
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.11.2018 року № 552 затверджено технічну документацію із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення. Вказаний наказ набрав чинності 01.01.2019 року, а отже, з цієї дати змінилась і нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, в тому числі і спірної земельної ділянки.
Отже, зміна (зменшення) нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки відбулася внаслідок прийняття відповідного рішення на державному рівні. Крім того, доказів щодо погіршення якості земельних ділянок ОСОБА_1 не надано. 
Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині також колегія суддів не приймає.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 червня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                О.Ю. Кузнєцова 

Судді                                                        С.А. Гальонкін

                                                               Л.М. Хіль