УХВАЛА

07 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/3384/20
адміністративне провадження № К/9901/31341/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мартинюк Н.М., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року 
у справі № 360/3384/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_2 , Військово-цивільної адміністрації м.       Сєвєродонецьк Луганської області
про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_2 , Військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Сєвєродонецького міського голови від 12 серпня 2020 року № 285-К "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити позивача на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради з 13 серпня 2020 року та допустити негайне виконання судового рішення;
- стягнути з Сєвєродонецької міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 серпня 2020 року по день поновлення на посаді.
24 грудня 2020 року рішенням Луганського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14          червня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Сєвєродонецького міського голови від 12 серпня 2020 року № 285-К "Про звільнення ОСОБА_1 ".
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з розпорядженням міського голови від 12 серпня 2020 року № 285-К «Про звільнення ОСОБА_1 », підписаним виконуючим обов`язки міського голови Кузьміновим О.Ю., відповідно до Указу Президента України від 28 липня 2020 року № 297/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», Законів України «Про військово-цивільні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про відпустки», рішення 69-ї позачергової сесії Сєвєродонецької міської ради VII скликання від 05 вересня 2019 року № 4100 «Про затвердження розподілу обов`язків між міським головою, його заступниками, секретарем ради та керуючим справами виконкому в новій редакції», у зв`язку з припиненням повноважень Сєвєродонецької міської ради та її виконавчого комітету, ОСОБА_1 , заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, звільнено з займаної посади 12 серпня 2020 року на підставі частини першої статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
На підставі розпорядження міського голови від 12 серпня 2020 року № 285-К до трудової книжки позивача від 31 липня 1974 року серії НОМЕР_1 внесений запис № 42 від 12 серпня 2020 року про звільнення з займаної посади у зв`язку з припиненням повноважень виконавчого комітету, частина перша статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Отже, позивач займає посаду в органах місцевого самоврядування, яка відноситься до четвертої категорії та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції». 
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.
У касаційній скарзі не наведено фактів наявності значного суспільного інтересу, а також не вбачається виняткового випадку й того, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.
Скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу    подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, які є передумовою перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 360/3384/20 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_2 , Військово-цивільної адміністрації м.   Сєвєродонецьк Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак  Н.М. Мартинюк