П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5616/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді -  Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                   Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, з позовними вимогами щодо:
визнання протиправним невиконання     Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про статус     ветеранів     війни, гарантії їх соціального захисту”     у частині нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня за 2015, 2016, 2017, 2021 роки та зобов`язання нарахування та виплати визначеної разової грошової допомоги з урахуванням вже виплачених сум;
стягнення з відповідача на користь позивача 250   000,00 грн у якості компенсації моральної шкоди.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, яку постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року залишено без змін, позовну заяву     в частині позовних вимог про визнання протиправним невиконання     Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про статус     ветеранів     війни, гарантії їх соціального захисту” та зобов`язання нарахувати та виплатити     разову грошову допомогу     до 5 травня     у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за     2015 ,2016 ,2017 роки, а також стягнення моральної шкоди в розмірі 250     000,00 грн повернуто позивачу з посиланням на ч.2 ст. 123,   п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має статус   учасника бойових дій, що дає йому право на отримання до 5 травня   разової   грошової допомоги передбаченої   ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти   мінімальних   пенсій за віком, що складає 9 270,00 грн.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та   проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Фінансування видатків та соціального забезпечення соціальної допомоги окремим категоріям  громадян проводиться в межах коштів, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною відмову   відповідача   виконати вимоги Закону України «Про внесення   змін до Закону України «Про   статус ветеранів війни, гарантії їх   соціального захисту» (367-ХІV від 01.01.99) у частині   нарахування   та виплати ОСОБА_1 разової грошової   допомоги до 5-го травня за 2021 р. у   розмірі   п`яти мінімальних   пенсій за віком.
Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області   нарахувати та виплати    ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5-го травня за 2021 рік, відповідно до вимог Закону України «Про   статус ветеранів війни, гарантії їх   соціального захисту» (367-ХІV від 01.01.99) у розмірі п`яти мінімальних пенсій   за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.
У решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що зазнав моральної шкоди через порушення своїх прав органом державної влади. Відшкодування моральної шкоди має на меті компенсацію потерпілому збитків та запобігання вчиненню суб`єктом владних повноважень протиправних дій у майбутньому. Сума компенсації  моральної шкоди може бути змінена судом, якщо він виявить завдання значно більшої шкоди ніж вона є за оцінкою позивача. Під час обрахунку п`яти мінімальних пенсій суд першої інстанції не врахував, що рішення суду прийнято після першого липня, тобто відповідач має нараховувати виплату відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» відповідно до розміру вказаного з першого липня (за умови, якщо виконання рішення суду відбудеться у період з 06.08.2021 по 31.11.2021), в іншому випадку – в розмірі станом на момент розрахунку відповідно до вищевказаного закону.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23.03.2015.
Згідно заяви від 05.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення     виплати йому разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних   пенсій за віком.
Відповідач   листом від 04.02.2021 повідомив, що разова грошова допомога до 5 травня в 2021 році, як учаснику бойових дій йому буде виплачена після прийняття постанови Кабміну України щодо виплати у 2021 році, яка передбачена Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
30.04.2021  відповідач   виплатив позивачу щорічну разову грошову допомогу   до 5 травня за 2021 рік в сумі 1491,00 грн, що підтверджено ОСОБА_1 .
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо   виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі меншому, ніж передбачено Законом, а саме 1491,00 грн, є протиправними. Рішенням Конституційного Суду України по справі 1-247/2018(3393/18) від 27.02.2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд відмовив в частині задоволення позовних вимог щодо визначення суми грошової допомоги в розмірі 9270,00 грн, оскільки розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2021 році становить 8845,00 грн, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на 1 січня 2021 року (1769 грн) відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Сума недоотриманих позивачем коштів становить 7354,00 грн (8845,00 – 1491,00).
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Слід звернути увагу, що в прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
Враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог, обґрунтованим є надати оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги в частині відмови, що стосується зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року саме в розмірі 9270,00 грн.
Щодо доводів про відшкодування завданої моральної шкоди, то судова колегія не вбачає підстав для їх оцінки, оскільки ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, яку постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року залишено без змін, позовну заяву     в частині позовних вимог стягнення моральної шкоди в розмірі 250  000,00 грн повернуто позивачу з посиланням на ч.2 ст. 123,   п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, тобто дана вимога не є предметом спірних правовідносин.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 27.02.2020  діє та має застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998:
«Щорічно до  5  травня  учасникам  бойових  дій  виплачується разова  грошова  допомога  у  розмірі  п`яти мінімальних пенсій за віком».
Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Згідно із частиною четвертою статті 28 Закону № 1058-ІV  мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
Закон № 1058-ІV  є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.
Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.
Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону № 1058-ІV.
Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року   встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2021 року – 1769,00 грн, то судом першої інстанції вірно встановлено, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2021 році становить 8845,00 грн (1769,00 грн х 5). 
Доводи апелянта, що розмір допомоги слід розраховувати з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на дату виконання рішення суду є помилковими, оскільки предмет спору стосується дій відповідача, які мали бути вчинені до 05 травня 2021 року, а отже враховується розмір прожиткового мінімуму встановленого на 1 січня 2021 року, тобто 1769,00 грн.
Встановлюючи спосіб захисту порушеного права щодо зобов`язання відповідача  нарахувати та виплати    ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5-го травня за 2021 рік, відповідно до вимог Закону України «Про   статус ветеранів війни, гарантії їх   соціального захисту» (367-ХІV від 01.01.99) у розмірі п`яти мінімальних пенсій   за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми, суд також вірно врахував, що позивачу у 2021 році вже виплачено частину разової грошової допомоги в розмірі 1491,00 грн.
Судова колегія зазначає, що обраний судом першої інстанції спосіб відновлення порушеного права позивача є найбільш ефективним у співвідношенні до характеру допущеного відповідачем порушення з урахуванням фактичних обставин даної справи. 
Позивачем суму 9270,00 грн  визначено на підставі помилково застосованого розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також без врахування вже виплаченої суми допомоги, що вірно враховано судом першої інстанції.
Враховуючи вимоги апеляційної скарги та оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 19 квітня 2021 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328, КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко