ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 липня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/151/20
провадження № 22-ц/4809/229/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М., 
               при секретарі -  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області у складі судді Адаменко І.М. від 28 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, - 

встановив:

У лютому 2020 році ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідній дядько - ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,24га, яка розташована на території Новомиколдаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності га землю серії КР № 014243 виданого Новомиколаївською сільською радою народних депутатів від 31 травня 2000 року. Також зазначив, що за життя ОСОБА_2 заповіту не складав, а він є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті. Однак, у зв`язку з тим, що у період з 20.04.2015 по 08.05.2015 перебував на лікуванні з діагнозом «пневмонія справа, середньо-тяжкий перебіг», не зміг подати у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко В.О. від 25 січня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини, а також ним не надано документів, які б підтверджували його родинні стосунки з ОСОБА_2 .
Посилаючись на ці обставини, позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 та встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його двоюрідним дядьком. 
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.  
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (статті 1261-1265 ЦК України).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.
Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах.
У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого-шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг (родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення). До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення належать діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення - це діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №9, видане виконавчим комітетом Братолюбівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 03.11.2014 року (а.с. 7).
До складу спадщини увійшла земельна ділянка, що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської та належить померлому ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю Серії КР № 014243, площею 8,24 га в межах згідно плану (а.с.9).
Довідкою № 321/05-24 від 24.11.2016 року, виданою виконавчим комітетом Братолюбівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1999 року по 30.10.2014 рік проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . В житловому будинку проживав до дня смерті один, заповітів від імені померлого ОСОБА_2 згідно даних сільської ради не посвідчувалося (а.с.14).
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59538543 від 21.02.2020 року відомості про спадкодавця ОСОБА_2 відсутні (а.с.34-35). 
З матеріалів спадкової справи №7/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з заявою 25.01.2017 року про прийняття спадщини за законом, заяву про прийняття спадщини у визначенні законом строки не подав (а.с.44-51).
Постановою приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу від 25.01.2017 року №9/02-30 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 відмовлено, оскільки в шестимісячний строк не вчинено дій передбачених ст.ст.1268-1271 ЦК України, а також ним не надано документів, які б підтверджували його родинні стосунки з ОСОБА_2 та правовстановлюючому документі, а саме в Державному акті допущено вправлення (а.с.18).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначений ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с.118).
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 20, виданий Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 01.02.2017 року, де матір`ю зазначена ОСОБА_5 , а батьком ОСОБА_6 (а.с.10).
Відповідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , актовий запис №8 від 15.06.1962 року, ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_7 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.12).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , відповідний актовий запис № 158 виданий 21.08.1952 року ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та в графі «батько» значиться ОСОБА_9 , в графі «мати» ОСОБА_10 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис №5, виданий Клинцівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 8).
З довідки № 176 від 20.02.2018 року, виданої виконкомом Клинцівської сільської ради, вбачається що відсутні відомості про народження ОСОБА_10 , 1922 року народження та ОСОБА_11 , 1934 року народження (а.с.13).
Відповідно довідки № 592 від 04.11.2016 року виданої виконкомом Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.15).
Згідно інформації державного архіву Кіровоградської області від 06.04.2018 року № Т-15/3/0/1/01-70 у книгах реєстрації актів цивільного стану про шлюб у населених пунктах Кіровоградського району за 1938-1941 рр. відомості про укладення шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відсутні. Також у книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб у населених пунктах Клинцівської сільської ради за 1940-1941 рр. в архів на зберігання не надходило (а.с.16).
Звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що він має право на спадщину за законом у п`яту чергу, оскільки померлий ОСОБА_2 є його двоюрідним батьком по лінії матері.
Разом з тим, встановлені судом обставини справи не підтверджують наявність родинних зв`язків між ним та спадкодавцем (а.с.13,16).
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Показання свідків не є допустимим доказом встановлення факту родинних відносин.
З огляду на те, що позивачем ним не надано належних доказів на підтвердження родинних зв`язків з померлим, він не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . Отже, відсутні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.07.2021

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич