УХВАЛА

28 липня 2021 року 
Київ
справа №120/7110/20-а
адміністративне провадження №К/9901/26460/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Близнюка Віктора Васильовича на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №120/7110/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
19.07.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника позивача на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №120/7110/20-а.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Касаційного адміністративного суду України (далі -  КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій                  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження посилається на п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, а саме: на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах.
Також, частиною 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Таким чином, указану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328    КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В касаційній скарзі скаржником не обгрунтувані обставини, передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду уточнену касаційну скаргу з обґрунтуванням наявності підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Скаржник до касаційної скарги документа про сплату судового збору не додав, проте повідомив суд, що звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за яким, зокрема, учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав та додав копію посвідчення як учасника бойових дій.
Колегія суддів вважає, що скаржник безпідставно стверджує про наявність у нього такої пільги у даній справі, оскільки спір в ній не пов`язаний із захистом прав     ОСОБА_1 , що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.
При цьому, колегія суддів зазначає, що пункт 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Конструкція пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасник бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.
Із змісту оскаржуваного судового рішення та за матеріалами даної касаційної скарги вбачається, що вимоги ОСОБА_1 не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій чи військовозобов`язаного, призваного на військову службу, а пов`язані з перерахунком його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.
За таких обставин, Верховний Суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.
Зазначена правова позиція узгоджується з висновком, який викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 9901/258/20 (провадження №11-331заі20) .
Згідно з частиною другою  статті 132 КАС України  передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою  статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі -  Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом         на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону №3674-VI  за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить                 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 3 частини другої  статті 4 Закону № 3674-VI  за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Позов подано до суду в 2020 році і він містив одну вимогу немайнового характеру та похідні від неї вимоги.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"  встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 - 2102,00 гривні.
Отже, за подання цієї касаційної скарги має бути сплачений судовий збір в розмірі       1681,60 грн (2102*0,4*200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів   ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                  
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)   37993783
Банк отримувача   Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007
Код  класифікації доходів бюджету   2030102
Найменування податку, збору, платежу    Судовий збір (Верховний Суд, 055),
Призначення платежу     *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду: уточненої касаційної скарги з обґрунтуванням наявності підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України та документа про сплату судового збору в сумі 1681,60 грн.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  133, 169,  248, 327-330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Близнюка Віктора Васильовича про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Близнюка Віктора Васильовича на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №120/7110/20-а - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надання до суду уточненої касаційної скарги з обґрунтуванням наявності підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України та документа про сплату судового збору в сумі 1681,60 грн.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.
Роз`яснити, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                         Л. Л. Мороз

                                                                                                                   С. Г. Стеценко