22-ц/804/1865/21 
                                                                                2-12454/10 
                                               
                                                                            Єдиний унікальний номер 2-12454/10
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/1865/21

ПОСТАНОВА
І м е н е м   У к р а ї н и

08 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                   головуючого Биліни Т.І.
                   суддів Баркова В.М., Лісового О.О.
                   за участю секретаря Лазаренко Д.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2021 року у складі суду Федоренко Т.І. про відмову у роз`ясненні рішення, у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про роз`яснення судового рішення, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст заяви
11 травня 2021 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Жовтневого районного  суду м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року. 
Вимоги мотивовані тим, що рішенням суду в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 77708С25 від 29.07.2008 року у розмірі 716174 грн.38 коп. 
При цьому в мотивувальній частині рішення встановлено, що за кредитним договором позичальнику було надано кредит в іноземні валюті в розмірі 100000 доларів США та станом на 15.06.2010 заборгованість по кредитному договору становить 89675,53 доларів США. 
Під час виконання рішення виникли проблеми, а саме незрозуміло, яка сума має бути погашена по кредитному договору, чи підлягає солідарному стягненню з відповідачів на підставі рішення суду сума боргу в розмірі 89675,53 доларів США та 6401,53 гривень, що разом станом на 15.06.2010 року становить еквівалент 716174,38 гривень.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2021 року у задоволенні заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» відмовлено.
Відмовляючи, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Жовтневого районного суд м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року позовні вимоги задоволені повністю. Тобто резолютивна частина ухваленого рішення суду викладена у відповідності до заявлених позовних вимог, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.
В мотивувальній частині рішення чітко встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини, наведені обґрунтування прийняття рішення та вказано, чому суд прийшов до відповідного висновку. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало чинності.
З наведеного вбачається, що заява АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про роз`яснення судового рішення є намаганням  внести зміни у суть прийнятого судом рішення. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи
Не погодившись з даною ухвалою суду АТ «Державний експортно-імпортний банк України» посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права подав апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в резолютивній частині судового рішення від 20.08.2010 року у справі №2-12454/10 було визначено суму боргу за кредитним договором з її відображанням в еквіваленті у національній валюті України, яка за офіційним курсом НБУ станом на 15.06.2010 року становила 716 174,38грн.
Оскільки валютою зобов`язання позичальника за Кредитним договором є грошова одиниця долар США, тож і грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості за даним Кредитним договором є грошова одиниця долар США.
Отже, у разі виконання рішення суду про стягнення боргу в іноземній валюті, вона конвертується в національну валюту на день здійснення платежу. 
Таким чином, є всі підстави стверджувати, що рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року є незрозумілим для сторін справи в частині того, яка саме сума боргу за Кредитним договором має бути сплачена відповідачами на підставі цього рішення, тобто припускається декілька варіантів його тлумачення, що відповідно утруднює виконання такого судового рішення. 
Доводи і заперечення інших учасників справи
Представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Від ОСОБА_2 надійшов відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому вона зазначила, що резолютивна частина рішення Жовтневого районного суд м. Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року відповідає мотивувальній частині. Зміст рішення однозначний та зрозумілий.
Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.   
Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного  суду м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року в повному обсязі задоволено позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по кредитному договору № 77708С25 від 29.07.2008 року у розмірі 716174 грн.38 коп. 
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Згідно ч.1, ч.2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення, у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.
Отже  положеннями вказаних норм права передбачено роз`яснення змісту рішення або резолютивної частини рішення, а не визначення порядку виконання цього рішення.
Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акту. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Жовтневого районного  суду м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2010 року, яке просить роз`яснити  АТ «Державний експортно-імпортний банк України», є мотивованим, чітким та зрозумілим, а тому підстави для його  роз`яснення відсутні. 
Із мотивувальної та резолютивної частин вказаного судового рішення зрозуміло, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України»  стягнута заборгованість по кредитному договору у розмірі 716174,38 гривень, у відповідності до вимог позовної заяви. 
Звернувшись до суду, заявник просить внести в мотивувальну та резолютивну частини рішення фактично нові дані, що призведе до зміни змісту рішення, що є неприпустимим.
Суд не повинен давати відповіді на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2021 року, а тому підстави для її скасування  відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що  суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.
Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2021 року.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» – залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий:                                                                                    Т.І. Биліна

Судді:                                                                                                В.М. Барков

                       О.О. Лісовий