ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» вересня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/22081/19 
Провадження № 22-ц/819/1287/21 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Литвиненко В. О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О. В. від 16 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про захист прав споживача, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року між нею та ВАТ «Морський транспортний Банк» укладено кредитний договір № 01390/RX зі строком дії до 07 серпня 2022 року.
Предметом укладеного договору було надання кредитних коштів шляхом перерахування з позичкового рахунка на поточний/картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку з 08 серпня 2008 року, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 31 039,00 доларів США на наступні цілі: 27 000,00 на споживчі потреби та 4 039,00 доларів США на сплату страхових платежів, у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,9% річних. 
Вартість кредиту, супутніх послуг, реальної процентної ставки та інших фінансових зобов`язань позичальника, зазначена у відповідному розрахунку (додаток № 1), що є невід`ємною частиною кредитного договору.
Позивач вважала кредитний договір нікчемним, оскільки відповідно до кредитного договору, предметом договору є кредит на споживчі цілі, сума кредиту – 31 039,00 дол. США; застава – двокімнатна квартира на 13 поверсі 14-ти поверхового будинку, у п. 2.2.7 договору зазначено, що позичальник до заключення договору повинен зробити оцінку застави, оформити всі необхідні документи: технічний паспорт; витяг БТІ, застрахувати майно та своє життя у страхувальника, погодженого з Банком, заключити договір іпотеки та посвідчити його у нотаріуса; комісія за обслуговування кредиту складає 0,0 % від суми кредиту без урахування страхових платежів у гривні; комісія за надання кредиту становить 0,5 % від суми наданого кредиту, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування; вартість квартири – 193 783 грн.
Натомість, у розрахунку сукупної вартості кредиту зазначено предмет договору – купівля квартири; сума кредиту – 27 000 дол. США; застава – будинок на землі, разом з землею; зазначено, що планується оформлення технічного паспорту; витягу БТІ, страхування майна та життя у страхувальника, погодженого з Банком, заключення договір іпотеки та посвідчення його у нотаріуса за рахунок кредиту, витрати входять в ціну кредиту; комісія за обслуговування кредиту становить 0,5 % на місяць від основної суми кредиту у доларах США; комісія за надання кредиту – 0,5 % від суми кредиту у доларах США; вартість предмету застави – 10 000 дол. США та вартість застави будинку – 40 000 дол. США.
Крім того, у розрахунку наявні витрати на: узгодження кредиту з чоловіком/дружиною у розмірі 10 доларів США; оформлення довідки про відсутність заборони на відчуження «Феміда» - 8 доларів США; послуги нотаріуса у розмірі 200 доларів США, які вона, у присутності представника Банку, у розмірі 600 доларів США сплатила безпосередньо нотаріусу при підписанні іпотечного договору.
Позивач зазначала, що відсутнє підтвердження її волевиявлення і згоди з розрахунком сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та інших фінансових зобов`язань, вище зазначені дії Банку були сплановані на відібрання у неї квартири, Банк порушив її права споживача, оскільки його діяльність при наданні їй фінансових послуг була нечесною, банк винен у тому, що договір складено у порушення закону.
Остаточно уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що кредитний договір (додаток № 1) не виконується, за його умовами цільове призначення кредиту – купівля квартири; за кредитні кошти вона зобов`язалася отримати у власність квартиру. Одинадцять років вона не жила, Банк знищив та завдав шкоди її нервам та життю, душі; весь цей час вона намагалася домовитися з Банком. Банк порушив її права споживача, своєю нечесною діяльністю при наданні фінансових послуг; Банк допустив істотний недолік, внаслідок чого використання кредиту є неможливим. Вона ж має упущену вигоду – квартиру. 
Просила суд стягнути з ПАТ «МТБ Банк» на свою користь упущену вигоду згідно договору № 01380RX від 08 серпня 2008 року – квартиру однокімнатну або кошти у сумі 27 000 доларів США; моральну шкоду в розмірі 110 000,00 грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила доводи, аналогічні тим, що зазначені нею в позовній заяві.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника Банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивачки до суду дія кредитного та іпотечного договорів були припинені через виконання ОСОБА_1 24 вересня 2019 року зобов`язань за кредитним договором, повною сплатою заборгованості за кредитом, процентів та штрафних санкцій; посилання позивачки на те, що після повного виконання нею зобов`язань за кредитним договором 24 вересня 2019 р. дія договорів не припинена спростовано, як відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, так і відповідними листами Банку на ім`я позивачки та іпотекодавця; не отримання нею повідомлення про припинення її зобов`язань не спростовує таке припинення; під час розгляду справи, в порушення положень ст. 76-81 ЦПК України, стороною позивачки не було надано суду жодного належного і допустимого доказу, що зі сторони відповідача їй була спричинена моральна шкода, як і не було надано будь-якого доказу на підтвердження реального розміру цієї шкоди, причинного зв`язку; також суд зазначив, що невиплата позивачці Банком частини кредиту була обумовлена умовами кредитного договору та спричинено прийняттям НБУ певних актів забороняючих видачу кредиту у іноземній валюті; таку відмову Банку позивач не оскаржувала та не довела наявність підстав (складу правопорушення), стягнення упущеної вигоди.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 08 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01390/RX, за умовами якого останній надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії на суму 27 000,00 доларів США на споживчі потреби і 4 039,00 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою 12,9 % річних за користування кредитом, спосіб погашення кредиту - ануїтент, щомісячний платіж - 348,83 долара США, термін погашення кредиту – 07 серпня 2022 року (а. с. 9-11).
Цього ж дня між сторонами укладено договір-доручення на договірне списання, за умовами якого клієнт доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів: з поточного рахунку № НОМЕР_1 в Філії банку на транзитний рахунок № НОМЕР_2 для погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом в розмірі щомісячного ануїтентного платежу 348,83 дол. США, передбачених у кредитному договору №01290/RX від 08.08.2008 р. Строк дії договору встановлено по 07 серпня2022 року (а. с. 14).
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2012 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено за необґрунтованістю (а. с. 38-39, 40).
Вище зазначеними рішеннями встановлено, що із заяв на видачу готівки вбачається, що позичальником було отримано кредитні кошти у розмірі 20 500 дол. США, а саме: 11.08.2008 року -3000,00 доларів США; 15.08.2008 року -10000,00 доларів США; 29.09.2008 року - 4000,00 доларів США та 17.10.2008 року - 3500,00 доларів США; зазначені позивачкою обставини про те, що Банк заздалегідь знав про неможливість виконання договору і виплати їй всієї суми не знайшли свого підтвердження; у зв`язку зі змінами порядку бухгалтерського обліку, реквізити рахунків банку були автоматично змінені, про що ОСОБА_1 була також повідомлена. Наведе свідчить про відсутність умислу в діях ПАТ «Марфін банк» на введення позивача в оману щодо істотних обставин, що мали значення на час укладення договору.
Вказані обставини, в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.
Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №01390/RX від 08 серпня 2008 р. 3 278,33 грн, та судовий збір по 792,81 грн з кожного (а. с. 138-139, 140-141).
Листом від 20 березня 2019 р. за вих. №190/06 на звернення ОСОБА_1 від 04 лютого 2019 р. щодо кредитного договору №01390/RX від 08.08.2008 р. та договору іпотеки від 08.08.2008 р. ПАТ «МТБ Банк» повідомило останню, що станом на 20 березня 2019 року заборгованість за кредитним договором становить 8 704,14 доларів США і 523,08 грн, в тому числі: заборгованість по основному боргу за кредитом 8 703,14 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату платежів по кредиту 523,08 грн. До повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 01390/RX від 08 серпня 2008 р. банк не має правових підстав для розірвання зазначеного кредитного договору та договору іпотеки від 08 серпня 2008 р. (а. с. 37).
Відповідно до листа ПАТ «МТБ Банк» № 280/06 від 24 вересня 2019 р., станом на 24 вересня 2019 р. заборгованість за кредитним договором № 01390/RX від 08 серпня 2008 р. у ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "МТБ Банк" відсутня, кредит погашений у повному обсязі 24 вересня 2019 р. Кредитний договір № 01390/RX від 08 серпня 2008 р. припинив свою дію, фінансових та майнових претензій за зазначеним кредитним договором ПАТ «МТБ Банк» не має; також ПАТ «МТБ Банк» повідомило ОСОБА_2 , як поручителю, що у зв`язку з погашенням кредиту у повному розмірі, станом на 24 вересня 2019 р. припинено дію договору поруки № 02228rX від 08 серпня 2008 р., в зв`язку з погашенням кредиту у повному розмірі. Фінансових та майнових претензій за кредитним договором №01390/RX, договором поруки № 02228rX, іпотечним договором №4011, укладених 08 серпня 2008 р. ПАТ «МТБ Банк» не має (а. с. 131, 132).
24 вересня 2019 р. ПАТ «МТБ Банк» направило компетентним органам лист за вих. №275/06, у якому вказано, що у зв`язку з повним виконанням усіх зобов`язань за кредитним договором №01390/RX від 08 серпня 2008 р., договором іпотеки та припиненням дії відповідного договору іпотеки, просить зняти заборону відчуження з квартири під номером АДРЕСА_1 , яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі зазначеного договору, зареєстрованому в реєстрі № 4012 від 08 серпня 2008 р. (а. с. 133).
Станом на 24 вересня 2019 р. усі рахунки за кредитним договором №01390/RX від 08 серпня 2008 р. закриті у зв`язку з погашенням кредиту у повному розмірі, про що повідомлено ОСОБА_1 листом № 281/06 від 24 вересня 2019 р. (а. с. 134).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 вбачається, що 24 вересня 2019 р. приватним нотаріусом Воєводіною І. М. зареєстровано припинення іпотеки (а. с. 159-162).
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.
Враховуючи вище зазначені норми права, позивач повинен довести факт спричинення збитків, та їх реальність, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.
Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2018 у справі № 910/7981/17.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачка не зверталася до суду з позовом про розірвання кредитного договору внаслідок порушення позикодавцем його істотних умов. 
Даний договір припинено 24 вересня 2019 року внаслідок виконання позивачкою його умов.
Видача Банком кредиту не у повному обсязі, як правильно зазначив суд першої інстанції, обумовлено настанням обставин, які врегульовані умовами кредитного договору – п. 2.3.6, згоду на що надала позивач.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала би відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов`язання іншою особою. 
Позивач обґрунтовуючи збитки, завдані їй ПАТ «МТБ Банк», зазначає, що упущена нею вигода, внаслідок неналежного виконання Банком умов кредитного договору – не надання їй кредитних коштів у повному обсязі – 27 000 дол. США заключається в обумовленій договором однокімнатній квартирі, або грошових коштах в сумі 27 000 дол. США, тоді як законодавець вимагає доведеності реальної можливості отримання такої вигоди за умови належного виконання зобов`язань. 
ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не надала суду доказів того, що внаслідок не отримання від Банку кредиту у розмірі 27 000 дол. США, та отримання 20 000 дол. США не змогла придбати за отриману суму однокімнатну квартиру у м. Херсоні та реально могла отримати вигоду у сумі 27 000 дол. США , при тому, що в анкеті-заяві на отримання кредиту зазначено, що мета кредиту – ремонт належного їй будинку.
Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.
Аналіз положень статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Позивач, у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України, не надала суду належних і допустимих доказів спричинення їй відповідачем моральної шкоди, а також підтвердження її реального розміру.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до повторення доводів позовної заяви, які не ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи і наданих на їх підтвердження доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 375 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Дата складання повного судового рішення 09 вересня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова