УХВАЛА

01 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/13034/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючого, Губенко Н.М., Кролевець О.А., 

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи:
Державного підприємства "Гарантований покупець" - Онищенко О.А. (адвокат),
Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" - Булаєва О.В (адвокат),
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" 
про відмову від частини позовних вимог
при розгляді касаційних скарг Державного підприємства "Гарантований покупець"
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 (суддя Привалов    А.І.),
додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 (суддя Привалов    А.І.),
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 (колегія суддів у складі: Ходаківської І.П., Попікової О.В., Корсака В.А.),
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" 
до Державного підприємства "Гарантований покупець" 
про стягнення 7 480 582,43 грн.
ВСТАНОВИВ:
1.          10.02.2020 між Гарантованим покупцем (гарантований покупець - за договором) та ТОВ "Екотехнік-Віньківці" (продавець за зеленим тарифом - за договором) був укладений Договір №194/01/20 (далі - Договір). 
2.          Відповідно до п.1.1. Договору виробник за зеленим тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за зеленим тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за зеленим тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор, НКРЕКП) від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок №641), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 №2804 (далі - Порядок №2804). 
3.          Скаржник частково оплатив електричну енергію, вироблену ТОВ "Екотехнік-Віньківці" як виробником за зеленим тарифом за лютий 2020 року - червень 2020 року на загальну суму 1 498 221,44 грн.
4.          ТОВ "Екотехнік-Віньківці" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Гарантованого покупця про 7 480 582,43 грн заборгованості та пені в сумі 66 493,21 грн, штрафу - 161 149,64 грн, а також на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України - 3% річних у сумі 12 287,63 грн та інфляційні втрати - 6459,21 грн. 
5.          Господарський суд міста Києва рішенням від 03.12.2020 позов задовольнив частково: стягнув з Гарантованого покупця на користь ТОВ    "Екотехнік-Віньківці" 7 234 192,74 грн заборгованості, 33 246,61 грн пені, 12    287,63 грн 3 % річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу та 112 208,74 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовив.
6.          Північний апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції та постановою від 29.05.2021 апеляційну скаргу Гарантованого покупця залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 - без змін. 
7.          Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій Гарантований покупець 31.05.2021 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021, в якій просить їх скасувати в частині стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 7 234 192,74 грн, 33 246,61 грн пені, 12 287,63 грн 3% річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу та 112 208,74 грн витрат по сплаті судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
8.          Скаржник посилався на п.п.2, 3 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та зазначав, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій неправильно застосували ст.ст.530, 614, 551 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 196, 218, 233 Господарського кодексу України, ст.ст.33, 62, 65 Закону "Про ринок електричної енергії", щодо застосування яких наразі відсутній висновок Верховного Суду, та ст.65 Закону України "Про ринок електричної енергії", щодо застосування якої скаржник вбачає за необхідне відступити від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 12.04.2021 у справі №910/11830/20. 
9.          Верховний Суд ухвалою від 02.08.2021 відкрив касаційне провадження у справі, розгляд касаційної скарги призначив на 01.09.2021. 
10.          12.08.2021 позивач подав до Верховного Суду заяву про відмову від позову у справі №910/13034/20 в частині стягнення штрафних санкцій, в якій посилаючись на ст.ст.191 та 274 ГПК просить суд: 
-          прийняти відмову від власного позову та визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у цій справі в частині стягнення з Гарантованого покупця 33 246,61 грн пені, 12 287,63 грн 3 % річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу; 
-          в частині стягнення основного боргу та судового збору рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 залишити без змін. 
11.          ТОВ "Екотехнік-Віньківці" мотивувало заяву тим, що відповідач частково добровільно погасив основну суму заборгованості за березень-травень 2020 року. 
12.          У судовому засіданні Верховний Суд перевірив повноваження представника позивача. Наслідки відповідної процесуальної дії - відмови від позову - представнику позивача відомі. 
13.          Розглянувши вказану заяву ТОВ "Екотехнік-Віньківці", Верховний Суд прийшов до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке. 
14.          Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 ГПК позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
15.          Відповідно до ст.191 ГПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
16.          Положення ст.191 ГПК дозволяють дійти висновку, що підставами відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову є: (і) представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); (іі) відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє (аналогічний висновок міститься у п.4.1.3 ухвали Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 924/830/19).
17.          Статтею 307 ГПК передбачено, що у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст.191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.
18.          Згідно з ст.14 ГПК одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Складовою зазначеного принципу є можливість суб`єкта відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто право особи на звернення до суду з позовом рівною мірою стосується й права такої особи на відмову від такого позову або частини позовних вимог (ухвала Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №916/3844/19). 
19.          Відмова від позову є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства (ухвала Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 927/739/17)
20.          Відповідно ГПК гарантує позивачу право на відмову від позову на будь-якій стадії провадження у справі, в тому числі, у суді касаційної інстанції, (п.4.1.2 ухвали Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 924/830/19).
21.          Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
22.          Верховний Суд встановив, що заяву про часткову відмову від позовних вимог подав представник позивача - адвокат Яровий Я.В., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3468/10 від 25.10.2007, виданого Київською обласною КДКА, Договору про надання правової допомоги від 03.08.2020, який має достатній обсяг повноважень для звернення з такою відмовою в порядку, передбаченому приписами ст.46 ГПК. Також відмова від позову не суперечить інтересам позивача і не порушує прав та законних інтересів інших осіб, не може бути визнана зловживанням процесуальними правами в розумінні вимог ст.43 ГПК.
23.          Отже, подана позивачем заява про часткову відмову від позову відповідає вимогам, визначеним у ст.191 ГПК.
24.          Враховуючи вказане, дотримуючись принципу диспозитивності, Верховний Суд приймає відмову позивача від позову у справі №910/13034/20, визнає нечинним рішення судів попередніх інстанцій і закриває провадження у справі у цій частині стягнення з Гарантованого покупця 33 246,61 грн пені, 12 287,63 грн 3 % річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу. 
25.          Щодо повернення Гарантованому покупцю сплаченого ним судового збору за подання касаційної скарги Верховний Суд зазначає таке. 
26.          Оскільки позивач відмовився від частини позовних вимог про стягнення пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, які було стягнуто оскарженим в касаційному порядку рішенням, а відповідач сплатив судовий збір з вимогами про скасування цього рішення в задоволеній частині, то відповідачу з Державного бюджету України на підставі ч.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню 50% судового збору, сплаченого за оскарження судового рішення, яким задоволено позовні вимоги, від яких позивач відмовився, а саме 3 695 (три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн 85 коп. 
27.          Так, загальна сума позовних вимог складає 7 480 582,42 грн, яких 246    389,69 грн - пеня, штраф, 3% річних, інфляційні втрати. Загальна сума судового збору за подання касаційної скарги Гарантованим покупцем відповідно до платіжного доручення №511 від 27.05.2021 становить 224    417,48    грн, відповідно, сума судового збору за подання відповідачем касаційної скарги в частині пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат становила б 7 371,69 грн (із розрахунку 246 389,69 грн х1,5% х 200%). Відповідно, 50% від вказаної суми (7 371, 69 грн) становить 3 695,85 грн. 
Керуючись статтями 130, 191, 231, 234, 235, 307, 314 Господарського процесуального кодексу України, частиною четвертою статті 7 Закону "Про судовий збір", Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.          Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" від позову в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" 33 246,61 грн пені, 12 287,63 грн 3% річних, 6    459,21    грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу у справі №910/13034/20. 
2.          Визнати нечинними рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" 33    246,61 грн пені, 12 287,63 грн 3% річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80    574,82 грн штрафу у справі №910/13034/20. 
3.          Провадження у справі №910/13034/20 в частині в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік-Віньківці" 33 246,61 грн пені, 12    287,63    грн 3% річних, 6 459,21 грн інфляційних втрат, 80 574,82 грн штрафу закрити. 
4.          Повернути Державному підприємству "Гарантований покупець" (ідентифікаційний код юридичної особи 43068454; Україна, 01032, м. Київ, вул.    Симона Петлюри, буд. 27) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 695 (три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн 85 коп. за подання касаційної скарги у справі №910/13034/20, сплачений за квитанцією №511 від 27.05.2021 (оригінал квитанції №511 від 27.05.2021 знаходиться в матеріалах справи №910/13034/20). 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. Кібенко

Судді                                                                                          Н. Губенко 

                                                                                          О. Кролевець