УХВАЛА
15 липня 2021 року
м. Київ
справа № 640/7928/17
провадження № 51-3413 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,  
встановив:
Вироком Київського районного суду міста Харкова від 19 березня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України (далі – КК), та призначено йому покарання: за частиною 1 статті 263 КК – у виді позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 4 статті 296 КК – у виді позбавлення волі на строк 7 років. 
На підставі статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно   ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. 
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 КК, та призначено йому покарання: за частиною 1 статті 263 КК – у виді позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 4 статті 296 КК – у виді позбавлення волі на строк 7 років. 
На підставі статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою апеляційного суду, порушує питання про її скасування. 
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з огляду на наступне.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, скарга має містити обґрунтуваннявимог особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. 
Однак, вищевикладених вимог прокурором не дотримано.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.
Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується із ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її скасування, у тому числі з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, однак своїх тверджень з урахуванням положень частини 3 статті 404 КПК не обґрунтовує.
Не наводить прокурор і доводів на підтвердження незаконності ухвали суду, з огляду на приписи статті 419 КПК, та не зазначає які саме доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення не були належним чином перевірені судом апеляційної інстанції.
Суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Оскарження судових рішень з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, згідно зі статтею 410 та статтею 411 КПК, є предметом розгляду суду апеляційної інстанції. 
Натомість, Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, є судом права. При прийнятті рішень він виходить з фактичних обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами частини 1 статті 429 КПК, касаційну скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
ОСОБА_1                               	ОСОБА_2 	ОСОБА_3